﻿VEGÅ-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  255 
  

  

  (Nordl. 
  Alg. 
  sid. 
  30) 
  kunna 
  anses 
  såsom 
  en 
  särskild 
  art; 
  härom 
  

   mera 
  längre 
  fram. 
  

  

  Lefnadsförhållanden. 
  Artens 
  jemförelsevis 
  sällsynta 
  former, 
  

   f. 
  nana 
  och 
  f. 
  oursigera, 
  äro 
  litorala, 
  de 
  öfriga, 
  så 
  långt 
  min 
  er- 
  

   farenhet 
  sträcker 
  sig, 
  alltid 
  sublitorala. 
  Djupast 
  ned 
  går 
  f. 
  

   per 
  grandis. 
  Formen 
  nana 
  har 
  jag 
  vanligen 
  funnit 
  på 
  sådana 
  

   ställen, 
  der 
  en 
  blandning 
  af 
  sött 
  och 
  salt 
  vatten 
  äger 
  rum. 
  

   Arten 
  är 
  föga 
  sällskaplig 
  och 
  finnes 
  så 
  väl 
  på 
  öppen 
  som 
  skyd- 
  

   dad 
  kust. 
  Af 
  f. 
  nana 
  har 
  jag 
  samlat 
  exemplar 
  med 
  receptak- 
  

   ler 
  vid 
  Spetsbergen 
  och 
  Novaja 
  Semlja 
  under 
  juli 
  månad, 
  af 
  

   f. 
  bursigera 
  vid 
  Spetsbergen 
  i 
  juli, 
  af 
  f. 
  angusta 
  i 
  östra 
  delen 
  af 
  

   Murmanska 
  hafvet 
  under 
  juli, 
  i 
  Kariska 
  hafvet 
  under 
  slutet 
  

   af 
  augusti, 
  i 
  Sibiriska 
  Ishafvet 
  (sparsamt) 
  under 
  förra 
  hälften 
  

   af 
  juli 
  månad, 
  af 
  f. 
  pergrandis 
  vid 
  Spetsbergen 
  under 
  juli, 
  au- 
  

   gusti 
  och 
  september, 
  vid 
  Novaja 
  Semlja 
  under 
  juli. 
  Den 
  typi- 
  

   ska 
  formen 
  bär 
  receptakler 
  året 
  om. 
  Vid 
  Spetsbergens 
  kust 
  

   har 
  jag 
  sett 
  receptakelbärande 
  exemplar 
  under 
  november 
  (rik- 
  

   ligt), 
  december 
  (rikligt), 
  januari, 
  februari 
  och 
  mars. 
  Groende 
  

   sporer 
  af 
  arten 
  iakttog 
  jag 
  här 
  den 
  30 
  december, 
  2 
  och 
  10 
  (rik- 
  

   ligt) 
  januari, 
  3, 
  17, 
  20 
  (rikligt) 
  februari 
  och 
  29 
  mars. 
  Vid 
  vest- 
  

   kusten 
  af 
  Novaja 
  Semlja 
  och 
  Waigatsch 
  har 
  jag 
  funnit 
  samma 
  

   form 
  fruktificerande 
  under 
  juni 
  och 
  juli. 
  Exemplar 
  af 
  den, 
  in- 
  

   samlade 
  vid 
  Grönlands 
  vestkust 
  under 
  juli 
  och 
  augusti, 
  hafva. 
  

   receptakler. 
  

  

  Utbredning. 
  Arten 
  är 
  circumpolär, 
  men 
  går 
  ej 
  in 
  i 
  Norska 
  

   polarhafvet. 
  Här 
  ersattes 
  den 
  af 
  F. 
  edentatus. 
  Sitt 
  freqvens- 
  

   maximum 
  har 
  den 
  i 
  Grönlandshafvet, 
  ehuru 
  den 
  äfven 
  är 
  ym- 
  

   nig 
  i 
  andra 
  delar 
  af 
  Ishafvet. 
  Dess 
  nordligaste 
  fyndort 
  är 
  

   Mosselbay 
  vid 
  Spetsbergens 
  nordkust, 
  Lat. 
  N. 
  79° 
  53'. 
  

  

  Fyndorter: 
  Grönlandshafvet: 
  alla 
  de 
  anförda 
  formerna, 
  utom 
  

   f. 
  angusta, 
  allmänna 
  och 
  ymniga 
  vid 
  Spetsbergens 
  kuster, 
  Grön- 
  

   lands 
  ostkust. 
  

  

  Murmanska 
  hafvet: 
  (f. 
  grandifrons, 
  typica, 
  angusta 
  och 
  nana). 
  

   allmän 
  och 
  ymnig 
  vid 
  vestkusten 
  af 
  Novaja 
  Semlja 
  och 
  Wai- 
  

   gatsch 
  från 
  Matotschkin 
  Schar 
  till 
  Jugor 
  Schar. 
  

  

  Hvita 
  hafvet: 
  allmännare 
  och 
  ymnigare 
  än 
  F. 
  vesiciäosus. 
  

  

  Kariska 
  hafvet: 
  (f. 
  typica 
  och 
  företrädesvis 
  f. 
  angusta) 
  Udde- 
  

   bay, 
  ymnig, 
  Kära 
  bugten. 
  

  

  Sibiriska 
  Ishafvet: 
  (f. 
  angusta 
  och 
  former, 
  som 
  stå 
  denna 
  

   närmast) 
  Koljutschinfjorden 
  ymnig. 
  Äfven 
  anmärkt 
  vid 
  ku- 
  

   sten 
  öster 
  härom. 
  

  

  Amerikanska 
  Ishafvet: 
  jag 
  har 
  trott 
  mig 
  kunna 
  hänföra 
  till 
  

  

  