﻿VEGA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  259 
  

  

  kust. 
  Dess 
  egentliga 
  fruktifikationstid 
  infaller 
  vid 
  Norges 
  

   nordkust 
  under 
  slutet 
  af 
  juli 
  och 
  början 
  af 
  augusti, 
  men 
  den 
  

   träffas 
  dock 
  med 
  mogna 
  receptakler 
  ända 
  in 
  i 
  september. 
  

  

  Utbredning. 
  Känd 
  endast 
  från 
  Norska 
  polarhafvet, 
  der 
  den 
  

   är 
  lokal 
  och 
  föga 
  ymnig. 
  Dess 
  nordligaste 
  fyndort 
  är 
  Maasö, 
  

   ungefär 
  Lat. 
  N. 
  71°. 
  

  

  Fyndorter: 
  Norska 
  polarhafvet: 
  Nordlanden, 
  sparsam, 
  Fin- 
  

   marken, 
  lokal 
  och 
  sparsam 
  vid 
  Maasö. 
  

  

  Fucus 
  Linearis 
  Fl. 
  Dan. 
  

  

  t. 
  351. 
  

   Descr. 
  Fucus 
  linearis 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  Spetsb. 
  Alg. 
  Till. 
  p. 
  39. 
  

   Fig. 
  » 
  » 
  Fl. 
  Dan. 
  1. 
  c. 
  

  

  Syn. 
  Fucus 
  distichus 
  Gobi, 
  Algenfl. 
  "Weiss. 
  Meer. 
  p. 
  52; 
  ex 
  parte. 
  

   » 
  » 
  Kleen, 
  Nordl. 
  Alg. 
  p. 
  30; 
  ex 
  parte? 
  

  

  » 
  linearis 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  Enum.; 
  Grönl. 
  Alg. 
  p. 
  110;- 
  Grönl. 
  Lam. 
  och 
  

   Fuc. 
  p. 
  29. 
  

  

  Anmärkning 
  vid 
  arten. 
  Utan 
  tvifvel 
  är 
  den 
  i 
  Fl. 
  Dan. 
  anf. 
  

   st. 
  under 
  namn 
  F. 
  linearis 
  afbildade 
  växten 
  en 
  så 
  pass 
  ut- 
  

   präglad 
  form, 
  att 
  den 
  förtjenar 
  att 
  upptagas 
  såsom 
  sär- 
  

   skild 
  art. 
  Genom 
  den 
  betydliga 
  skilnaden 
  i 
  bredd 
  mellan 
  seg- 
  

   menten 
  af 
  sista 
  ordningen 
  och 
  dem, 
  som 
  bilda 
  bålens 
  mel- 
  

   lersta 
  del, 
  genom 
  receptaklernas 
  form 
  och 
  anordning 
  låter 
  

   den 
  i 
  allmänhet 
  utan 
  svårighet 
  skilja 
  sig 
  från 
  de 
  den 
  närstå- 
  

   ende 
  arterna 
  F. 
  filiformis 
  och 
  F. 
  miclonensis. 
  En 
  del 
  af 
  de 
  

   exemplar, 
  jag 
  insamlat 
  i 
  Finmarken, 
  öfverensstämma 
  väl 
  med 
  

   figuren 
  i 
  Fl. 
  Dan., 
  andra 
  gå 
  mera 
  åt 
  F. 
  filiformis, 
  af 
  hvilken 
  

   art 
  jag 
  i 
  början 
  ansåg 
  dessa 
  utgöra 
  en 
  bredare, 
  kraftigare 
  

   form. 
  J. 
  G. 
  Agardh, 
  som 
  godhetsfullt 
  granskat 
  några 
  af 
  

   dem, 
  har 
  dock 
  uttalat 
  den 
  åsigten, 
  att 
  de 
  snarare 
  borde, 
  äfven 
  

   de, 
  hänföras 
  till 
  F. 
  linearis, 
  till 
  hvilken 
  uppfattning 
  jag 
  efter 
  

   sorgfälligare 
  jemförelse 
  mellan 
  - 
  dem 
  och 
  en 
  större 
  mängd 
  exem- 
  

   plar 
  af 
  F. 
  filiformis 
  från 
  olika 
  lokaler 
  måste 
  sluta 
  mig. 
  Andra 
  

   exemplar 
  påminna 
  genom 
  formen 
  på 
  sina 
  receptakler 
  om 
  F. 
  

   miclonensis, 
  men 
  från 
  denna 
  art 
  äro 
  de 
  lätta 
  att 
  skilja 
  genom 
  

   segmentens 
  egendomliga 
  form. 
  Något 
  skäl 
  att 
  sammanföra 
  

   denna 
  art 
  med 
  någon 
  af 
  dessa, 
  som 
  stå 
  den 
  närmast, 
  finnes 
  

   derför 
  icke, 
  så 
  vidt 
  jag 
  kunnat 
  finna. 
  

  

  Lefnadsförhållanden. 
  Jag 
  har 
  endast 
  en 
  gång 
  träffat 
  denna 
  

   art 
  växande. 
  Den 
  fans 
  i 
  klipphålor 
  inom 
  litoralregionen 
  i 
  

   temligen 
  ringa 
  individmängd. 
  I 
  slutet 
  af 
  augusti 
  hade 
  den 
  

   vid 
  Finmarken 
  i 
  upplösning 
  stadda 
  receptakler. 
  Dess 
  frukti- 
  

  

  