﻿266 
  KJELLMAN, 
  NOBBA 
  ISHAFVETS 
  ALGFLORA. 
  

  

  vara 
  typisk 
  A. 
  muscefölia. 
  Mellan 
  dessa 
  båda 
  växter, 
  A. 
  escu- 
  

   lenta 
  och 
  A. 
  muscefölia, 
  tagna 
  i 
  denna 
  bemärkelse, 
  kunna 
  inga 
  

   i 
  någon 
  mån 
  fasta 
  gränser 
  dragas. 
  Den 
  ena, 
  A. 
  muscefölia, 
  är 
  

   en 
  nordlig, 
  den 
  andra, 
  A. 
  esculenta, 
  en 
  sydlig 
  form 
  af 
  samma 
  

   art, 
  mellan 
  hvilka 
  jag 
  kunnat 
  upplägga 
  en 
  fullständig 
  serie 
  

   af 
  öfvergångar. 
  

  

  För 
  att 
  visa, 
  hvilka 
  dimensioner 
  denna 
  vackra 
  art 
  antar 
  

   d 
  våra 
  haf, 
  skall 
  jag 
  angifva 
  måttet 
  på 
  det 
  största 
  exemplar, 
  

   till 
  hvilket 
  jag 
  har 
  tillgång. 
  Stipes 
  är 
  15 
  cm. 
  lång, 
  nedtill 
  1 
  

   cm. 
  i 
  diameter; 
  rhachis 
  har 
  en 
  längd 
  af 
  5, 
  den 
  nakna 
  kostan 
  

   ofvan 
  rhachis 
  af 
  2 
  cm.; 
  laminan 
  är 
  1,5 
  meter 
  lång 
  och 
  12 
  cm. 
  

   bred 
  på 
  det 
  bredaste 
  stället, 
  hvilket 
  ligger 
  35 
  cm. 
  ofvan 
  lami- 
  

   nans 
  bas. 
  Bladen 
  hafva 
  en 
  längd 
  af 
  12 
  och 
  en 
  bredd 
  af 
  1 
  cm. 
  

  

  Att 
  Fucus 
  pinnatus 
  Gunn. 
  tillhör 
  denna 
  art, 
  synes 
  mig 
  i 
  

   hög 
  grad 
  tvifvelaktigt. 
  Enligt 
  min 
  tanke 
  är 
  den 
  att 
  identifiera 
  

   med 
  Maria 
  Pylaii 
  J. 
  G. 
  A 
  g. 
  Härtill 
  återkommer 
  jag 
  vid 
  redo- 
  

   görelsen 
  för 
  denna 
  art. 
  

  

  LefnadsförhåUanden. 
  Arten 
  växer 
  sällskaplig 
  vid 
  ebbgrän- 
  

   sen 
  eller 
  något 
  nedom 
  denna 
  på 
  den 
  sublitorala 
  regionens 
  

   öfversta 
  del 
  hufvudsakligen 
  på 
  fasta 
  klipphällar, 
  der 
  hafvet 
  

   ligger 
  på. 
  Ännu 
  i 
  slutet 
  af 
  augusti 
  är 
  den 
  i 
  fullt 
  flor, 
  men 
  

   synes 
  nå 
  sin 
  högsta 
  utveckling 
  under 
  den 
  tidigare 
  delen 
  af 
  

   sommaren. 
  Vid 
  Norges 
  polarhafskust 
  har 
  jag 
  funnit 
  exemplar 
  

   med 
  mogna 
  zoosporangier 
  i 
  juli 
  månad. 
  

  

  Utbredning. 
  Sitt 
  maximum 
  af 
  freqvens 
  i 
  polarhafvet 
  har 
  

   den 
  utan 
  tvifvel 
  i 
  södra 
  delen 
  af 
  Norska 
  polarhafvet; 
  vid 
  Fin- 
  

   marken 
  är 
  den 
  sparsam 
  och 
  ersattes 
  här 
  af 
  A. 
  membranacea. 
  

   Den 
  är 
  också 
  uppgifven 
  för 
  Grönlandshafvet 
  af 
  J. 
  G. 
  Agardh. 
  

   Här 
  har 
  jag 
  sjelf 
  aldrig 
  lyckats 
  finna 
  den. 
  

  

  Fyndorter: 
  Norska 
  polarhafvet: 
  Nordlanden, 
  allmän, 
  Fin- 
  

   marken: 
  Maasö, 
  lokal 
  och 
  sparsam. 
  

  

  Grönlandshafvet: 
  Spetsbergens 
  kust 
  enligt 
  J. 
  G. 
  Agardh. 
  

  

  Alaeia 
  Pylåii 
  (De 
  la 
  Pyl.) 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  

  

  Grönl. 
  Lam. 
  och 
  Fuc. 
  p. 
  24. 
  Laminaria 
  Pylaii 
  De 
  la 
  Pyl. 
  Fl. 
  Terre 
  

   neuve 
  p. 
  29. 
  

   Descr. 
  Alaria 
  Pylaii 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  1. 
  c. 
  

  

  Syn. 
  Alaria 
  Despreauxii 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  Grönl. 
  Alg. 
  p. 
  110. 
  

  

  ♦ 
  t 
  esculenta 
  Kleen, 
  Nordl. 
  Alg. 
  p. 
  32; 
  ex 
  parte, 
  fide 
  syn. 
  

   Pylaii 
  Croall. 
  Fl. 
  Disa 
  p. 
  457. 
  

   Fucus 
  pinnatus 
  Gunn. 
  Fl. 
  Norv. 
  1, 
  p. 
  96 
  (?). 
  Acta 
  Nidros. 
  t, 
  8, 
  

   fig. 
  1 
  (?). 
  

  

  Anmärkning 
  vid 
  arten. 
  Utom 
  Alaria 
  esculenta 
  i 
  den 
  omfatt- 
  

   ning, 
  den 
  ofvan 
  tagits, 
  finnes 
  vid 
  Norges 
  nord- 
  och 
  vestkust. 
  

  

  