﻿VEGA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIG 
  A 
  ARBETEN. 
  287 
  

  

  f. 
  granäifolia 
  nob. 
  

  

  f. 
  plantse 
  adultse 
  stipite 
  elongato, 
  15 
  — 
  70 
  cm. 
  longo. 
  digiti 
  minoris 
  cras- 
  

   situdine; 
  lamiha 
  obscure 
  olivacea, 
  subopaca, 
  lineari-lanceolata. 
  basi 
  late 
  

   cuneata, 
  125 
  — 
  280 
  cm. 
  longa, 
  25—70 
  cm. 
  lata, 
  media 
  parte 
  zoosporangifera 
  

   circa 
  1 
  mm. 
  crassa, 
  dense 
  bullata, 
  at 
  non 
  rugosa, 
  disco 
  lineari 
  sublsevi, 
  mar- 
  

   gine 
  angustiore, 
  undulato; 
  lacunis 
  muciferis 
  in 
  stipite 
  nullis 
  in 
  lamiha 
  

   magnis, 
  distinctis, 
  at 
  parcis; 
  soro 
  vittam 
  elongatam, 
  circa 
  10 
  cm. 
  latam 
  in 
  

   parte 
  media 
  et 
  superiore 
  laminse 
  formante. 
  

  

  f. 
  latissima 
  nob. 
  

  

  f. 
  stipite 
  prselongo 
  usque 
  tripedali, 
  digiti 
  crassitudinem 
  attingente; 
  la- 
  

   mina 
  plantse 
  junioris 
  sublineari, 
  basi 
  ovata, 
  plantse 
  adultse 
  late 
  elliptica, 
  basi 
  

   ovato-cordata, 
  75 
  cm. 
  lata, 
  coriaceo-membranacea, 
  olivacea. 
  subpellucida, 
  parte 
  

   media 
  1 
  — 
  2 
  mm, 
  crassa, 
  scrobiculata 
  vel 
  rugoso-bullata, 
  margine 
  amplo 
  tenui 
  

   undulato; 
  lacunis 
  muciferis 
  in 
  stipite 
  nullis, 
  in 
  lamina 
  magnis, 
  distinctis 
  at 
  

   parcis; 
  soro 
  vittam 
  elongatam 
  in 
  parte 
  media 
  et 
  superiore 
  laminse 
  formante. 
  

   Syn. 
  Fucus 
  saccharinus 
  Gunn. 
  Fl. 
  Norv. 
  1, 
  p. 
  52. 
  

  

  » 
  > 
  Wg. 
  Fl. 
  Lapp. 
  p. 
  493; 
  excl. 
  syn. 
  sec. 
  Sommerf. 
  

  

  Suppl. 
  p. 
  183. 
  

   Laminaria 
  caperata 
  Kleen, 
  Nordl. 
  Alg. 
  p. 
  32. 
  

   ^> 
  saccharina 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  Enum. 
  

  

  » 
  Aresch. 
  Phyc. 
  Scand. 
  p.^343. 
  

  

  » 
  Kleen, 
  Nordl. 
  Alg. 
  p. 
  32. 
  

  

  » 
  » 
  var. 
  septemtrionalis 
  Eostaf. 
  in 
  Gobi, 
  AlgenfL 
  

  

  Weiss. 
  Meer. 
  p. 
  78. 
  

   Ulva 
  longissima 
  Gunn. 
  1. 
  c. 
  2, 
  p. 
  128, 
  t. 
  7. 
  

   * 
  maxima 
  (?) 
  » 
  » 
  » 
  » 
  127 
  » 
  » 
  

  

  Anmärkning 
  vid 
  formbegränsningen. 
  Den 
  växt, 
  h 
  vilken 
  jag 
  

   hänfört 
  till 
  f. 
  linearis 
  J. 
  G. 
  A 
  g., 
  har 
  stipes 
  längre 
  i 
  förhållande 
  

   till 
  laminans 
  bredd, 
  än 
  i 
  formens 
  diagnos 
  uppgifves. 
  Hos 
  

   somliga 
  exemplar 
  är 
  stipes 
  ända 
  till 
  45 
  cm. 
  lång 
  och 
  ända 
  

   till 
  5 
  gånger 
  längre 
  än 
  laminans 
  största 
  bredd. 
  Laminan 
  är 
  

   också 
  hos 
  exemplar 
  från 
  Finmarkskusten 
  ofta 
  mera 
  lancettlik, 
  

   än 
  den 
  synes 
  hafva 
  varit 
  på 
  de 
  exemplar, 
  som 
  legat 
  till 
  grund 
  

   för 
  J. 
  G. 
  Agardhs 
  beskrifning. 
  Formen 
  är 
  lätt 
  igenkänd 
  på 
  

   den 
  smala, 
  tjocka, 
  läderartade, 
  rugösa, 
  föga 
  eller 
  icke 
  alls 
  

   vågiga 
  laminan 
  och 
  den 
  jemförelsevis 
  långa 
  stipes. 
  I 
  laminan 
  

   finnas 
  tydliga, 
  stora, 
  ehuru 
  glesa 
  lacunre 
  muciferse. 
  Från 
  syd- 
  

   liga 
  Norge 
  har 
  jag 
  sett 
  individ, 
  på 
  hvilka 
  J. 
  G. 
  Agardhs 
  be- 
  

   skrifning 
  af 
  f. 
  linearis 
  bättre 
  passar 
  in. 
  Dock 
  finnas 
  äfven 
  här 
  

   individ, 
  som 
  stå 
  nära 
  eller 
  äro 
  identiska 
  med 
  polarformen. 
  

  

  L. 
  saccharina 
  f. 
  oUonga 
  har 
  jag 
  sällan 
  funnit 
  i 
  polarhafvet. 
  

   Den 
  är 
  här 
  mindre 
  och 
  har 
  i 
  allmänhet 
  längre 
  stipes 
  än 
  söder 
  

   ut. 
  Rugae 
  äro 
  talrika, 
  tydliga, 
  omslutande 
  rundade 
  fält. 
  Äfven 
  

   denna 
  form 
  har 
  stora, 
  tydliga 
  och 
  temligen 
  talrika 
  lakuner 
  i 
  

   laminan. 
  

  

  