﻿VEGA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  291 
  

  

  plar 
  af 
  den 
  af 
  alla 
  algologer 
  såsom 
  art 
  erkända 
  A. 
  fistidosa, 
  

   som 
  i 
  det 
  nämnda 
  herbariet 
  kommit 
  att 
  få 
  bära 
  namnet 
  A. 
  

   esculenta. 
  Jag 
  har 
  sjelf 
  i 
  Beringshafvet 
  sett 
  en 
  stor 
  mängd 
  

   exemplar 
  i 
  olika 
  åldrar 
  af 
  A. 
  fistidosa 
  och 
  härvid 
  bibragts 
  den 
  

   bestämda 
  öfvertygelsen, 
  att, 
  vill 
  man 
  icke 
  erkänna 
  den 
  såsom 
  

   en 
  från 
  A. 
  esculenta 
  och 
  andra 
  Alarior 
  skild 
  art, 
  då 
  måste 
  allt 
  

   tal 
  om 
  arter 
  bland 
  Laminarieer 
  och 
  alger 
  öfver 
  hufvud 
  tystna. 
  

   Jag 
  är 
  dock 
  fullkomligt 
  förvissad 
  om, 
  att, 
  om 
  Gobi 
  finge 
  

   göra 
  noggrannare 
  bekantskap 
  med 
  A. 
  fistulosa, 
  som 
  är 
  en 
  af 
  

   hafvets 
  största, 
  praktfullaste 
  växtformer, 
  skulle 
  hans 
  omdöme 
  

   blifva 
  ett 
  helt 
  annat. 
  Det 
  synes 
  vara 
  ett 
  litet, 
  illa, 
  konser- 
  

   verad 
  t 
  herbarie-exemplar, 
  som 
  vilseledt 
  hans 
  eljest 
  så 
  klara 
  

   och 
  säkra 
  uppfattning 
  (Jfr 
  Gobi, 
  Algenfl. 
  Weiss. 
  Meer. 
  sid. 
  

   76 
  och 
  78). 
  

  

  Från 
  L. 
  caperata 
  (L. 
  Agardhii) 
  är 
  L. 
  longicruris 
  skild 
  utom 
  

   genom 
  stipes' 
  ihålighet 
  och 
  många 
  andra 
  karakterer 
  också 
  der- 
  

   igenom, 
  att 
  stipes 
  hos 
  den 
  förra 
  saknar 
  lacunse 
  muciferse, 
  under 
  

   det 
  en 
  tät 
  krets 
  sådana 
  finnes 
  hos 
  L. 
  longicruris. 
  Le 
  Jolis 
  

   synes 
  eget 
  nog 
  icke 
  hafva 
  observerat 
  detta. 
  Han 
  för 
  åtmin- 
  

   stone 
  L. 
  longicruris 
  till 
  den 
  grupp 
  af 
  Laminarier, 
  som 
  karak- 
  

   teriseras 
  »canales 
  muciferi 
  in 
  stipite 
  nulli, 
  sub 
  epidermide 
  

   autem 
  frondis 
  numeroei, 
  parvi» 
  (Le 
  Jol. 
  Exam. 
  p. 
  589 
  — 
  590). 
  

  

  Lefnadsförhållanden. 
  Några 
  bestämda 
  meddelanden 
  om 
  ar- 
  

   tens 
  lefnadssätt 
  i 
  polarhafvet 
  äger 
  jag 
  icke 
  att 
  tillgå. 
  Antag- 
  

   ligen 
  växer 
  den 
  liksom 
  andra 
  Laminarieer 
  sällskaplig 
  inom 
  

   den 
  sublitorala 
  regionen 
  på 
  berg- 
  och 
  stenbotten. 
  

  

  Utbredning. 
  Växten 
  finnes 
  med 
  säkerhet 
  i 
  Baffinsbay 
  och 
  

   går 
  här 
  högt 
  mot 
  norden. 
  Enligt 
  Ashmead 
  skall 
  den 
  före- 
  

   komma 
  ännu 
  i 
  Smith 
  Sound 
  mellan 
  Lat. 
  N. 
  78° 
  och 
  82°. 
  Afven 
  

   af 
  expeditionen 
  under 
  Nares 
  anträffades 
  den 
  här 
  norr 
  om 
  78°. 
  

   Antagligen 
  finnes 
  den 
  också 
  i 
  Amerikanska 
  Ishafvet. 
  Vid 
  

   Grönlands 
  vestkust 
  synes 
  den 
  vara 
  mycket 
  ymnig. 
  

  

  Fyndorter: 
  Amerikanska 
  Ishafvet. 
  Jag 
  har 
  antagit, 
  att 
  det 
  

   är 
  denna 
  växt, 
  som 
  under 
  namn 
  L. 
  saccharina, 
  uppgifves 
  vara 
  

   tagen 
  vid 
  Port 
  Kennedy 
  och 
  i 
  Assistancebay. 
  

  

  Baffinsbay: 
  Cumberland 
  Sound, 
  Grönlands 
  vestkust, 
  all- 
  

   män 
  (enligt 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  Grönl. 
  Alg. 
  p. 
  110), 
  Godhavn, 
  Melville- 
  

   bay, 
  Whale 
  Sound, 
  Kap 
  Saumarez, 
  Smith 
  Sound 
  norr 
  om 
  

   78:de 
  breddgraden. 
  

  

  Laminakia 
  Agardhii 
  Kjellm. 
  

  

  Spetsb. 
  Thall. 
  2, 
  p. 
  18. 
  

   Descr. 
  Laminaria 
  caperata 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  Lam. 
  p. 
  13. 
  

   » 
  Agardhii 
  Kjellm. 
  1. 
  e. 
  

  

  