﻿YEGA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  293 
  

  

  har 
  jag 
  funnit 
  dessa 
  håligheter 
  stora, 
  mycket 
  tydliga 
  och 
  ofta 
  

   till 
  större 
  eller 
  mindre 
  del 
  af 
  sin 
  omkrets 
  begränsade 
  af 
  celler, 
  

   hvilka 
  till 
  form 
  och 
  storlek 
  äro 
  olika 
  de 
  öfriga 
  parenkymcel- 
  

   lerna 
  i 
  laminan; 
  (tafl. 
  25, 
  fig. 
  7). 
  Detta 
  synes 
  antyda, 
  att 
  L. 
  

   saccharina 
  vid 
  våra 
  kuster 
  icke 
  är 
  densamma 
  som 
  den 
  så 
  be- 
  

   nämnda 
  från 
  norra 
  Frankrikes 
  kust. 
  I 
  afseende 
  på 
  den 
  med- 
  

   delade 
  synonymilistan 
  må 
  anmärkas, 
  att 
  den 
  i 
  vissa 
  fall 
  grun- 
  

   dar 
  sig 
  på 
  blott 
  och 
  bart 
  förmodanden. 
  Utan 
  tillgång 
  till 
  

   originalexemplar 
  är 
  det 
  omöjligt 
  att 
  fastställa, 
  hvad 
  de 
  olika 
  

   auktorerna 
  förstå 
  med 
  sina 
  olika 
  Laminarior. 
  Jag 
  hoppas 
  dock, 
  

   att 
  jag 
  i 
  allmänhet 
  träffat 
  det 
  ratta. 
  Är 
  så 
  fallet, 
  växer 
  L. 
  

   saccharina 
  i 
  dess 
  nutida 
  begränsning 
  icke 
  i 
  det 
  egentliga 
  Is- 
  

   h 
  af 
  vet. 
  

  

  Lefnadsförhåltanden. 
  Ar 
  sublitoral, 
  växande 
  på 
  2 
  — 
  10 
  fam- 
  

   nars 
  djup. 
  Liksom 
  flertalet 
  andra 
  Laminarior 
  föredrar 
  den 
  

   bergbotten 
  och 
  lefver 
  sällskaplig. 
  Den 
  uppträder 
  såväl 
  på 
  

   öppen 
  som 
  skyddad 
  kust. 
  I 
  Mosselbay 
  vid 
  Spetsbergens 
  nord- 
  

   kust 
  funnos 
  under 
  vintern 
  såväl 
  unga 
  som 
  äldre 
  exemplar, 
  

   från 
  mikroskopiskt 
  små 
  till 
  fullt 
  utvecklade. 
  I 
  synnerhet 
  under 
  

   december 
  månad 
  voro 
  groddplantor 
  talrika. 
  Vid 
  Spetsbergens 
  

   kust 
  bär 
  arten 
  mogna 
  zoosporangier 
  så 
  väl 
  under 
  vintern, 
  no- 
  

   vember, 
  december, 
  januari, 
  februari 
  och 
  mars 
  som 
  under 
  som- 
  

   maren. 
  Rikligast 
  är 
  dock 
  zoosporbildningen 
  under 
  juli 
  och 
  

   augusti. 
  Äfven 
  vid 
  vestkusten 
  af 
  Novaja 
  Semlja 
  och 
  Wai- 
  

   gatsch 
  har 
  jag 
  funnit 
  den 
  med 
  zoosporangier 
  under 
  juli 
  och 
  

   augusti. 
  Vid 
  Spetsbergens 
  kuster 
  synes 
  lamina-ombytet 
  för- 
  

   siggå 
  under 
  maj 
  och 
  juni. 
  

  

  Utbredning. 
  Arten 
  är 
  med 
  säkerhet 
  känd 
  endast 
  från 
  spets- 
  

   bergsprovinsen 
  i 
  det 
  arktiska 
  florområdet. 
  I 
  den 
  sibiriska 
  

   provinsen 
  ersattes 
  den 
  af 
  L. 
  cuneifolia, 
  i 
  den 
  amerikanska 
  af 
  

   L. 
  longicruris 
  och 
  i 
  det 
  atlantiska 
  området 
  af 
  L. 
  saccharina. 
  I 
  

   största 
  individmängden 
  och 
  yppigast 
  utvecklad 
  är 
  den 
  funnen 
  

   vid 
  Spetsbergens 
  kuster. 
  Dess 
  nordligaste 
  fyndort 
  är 
  Spetsber- 
  

   gens 
  Nordkap, 
  Lat. 
  N. 
  80° 
  31'. 
  

  

  Fyndorter: 
  Grönlandshafvet 
  : 
  Grönlands 
  ostkust 
  vid 
  Sabine- 
  

   ön(?), 
  Spetsbergens 
  kuster, 
  allmän 
  och 
  ymnig, 
  Beeren 
  Eiland. 
  

  

  Murmansha 
  hafvet: 
  vestkusten 
  af 
  Novaja 
  Semlja 
  och 
  Wai- 
  

   gatsch, 
  allmän 
  och 
  ymnig. 
  

  

  Hvita 
  hafvet: 
  antagligen 
  ymnig. 
  

  

  Kariska 
  hafvet: 
  Uddebay 
  vid 
  Novaja 
  Semljas 
  ostkust, 
  Kap 
  

   Palander 
  och 
  Aktiniaviken, 
  temligen 
  ymnig, 
  Kap 
  Tscheljuskin, 
  

   sparsam. 
  

  

  