﻿306- 
  KJELLMAN, 
  NORRAISHAFVETSALGFLORA. 
  

  

  Anmärkning 
  vid 
  f. 
  crassipes. 
  Från 
  typisk 
  Chorda 
  filum 
  skiljer 
  

   sig 
  denna 
  form 
  habituelt 
  ganska 
  mycket. 
  Den 
  afsmalnar 
  

   nämligen 
  föga 
  märkbart 
  mot 
  callus 
  och 
  är 
  d 
  erfor 
  strax 
  ofvan 
  

   denna 
  högst 
  betydligt 
  tjockare 
  än 
  vid 
  spetsen 
  och 
  nästan 
  lika 
  

   tjock 
  som 
  vid 
  midten, 
  under 
  det 
  thallus 
  hos 
  den 
  typiska 
  for- 
  

   men 
  afsmalnar 
  nästan 
  lika 
  starkt 
  mot 
  basen 
  som 
  mot 
  spetsen. 
  

   Den 
  är 
  mindre 
  och 
  dess 
  färg 
  är 
  ljusare 
  och 
  klarare 
  än 
  hos 
  

   vanlig 
  Ch. 
  filum. 
  Med 
  hänsyn 
  till 
  den 
  inre 
  bygnaden 
  sluter 
  

   den 
  sig 
  dock 
  mycket 
  nära 
  denna. 
  Några 
  hårbildningar 
  har 
  

   jag 
  icke 
  hos 
  den 
  iakttagit. 
  Den 
  är 
  en, 
  djupvattensform, 
  hvil- 
  

   ket 
  torde 
  förklara 
  dels 
  dess 
  ljusare 
  färg 
  dels 
  frånvaron 
  af 
  hår. 
  

  

  Lefnadsförhållanden. 
  I 
  det 
  egentliga 
  Ishafvet 
  är 
  arten 
  all- 
  

   tid 
  sublitoral, 
  inom 
  Norska 
  polarhafvet 
  vanligen 
  sublitoral, 
  

   ehuru 
  den 
  här 
  äfven 
  finnes 
  i 
  klipphålor 
  inom 
  litoralregionen. 
  

   Vanligen 
  uppträder 
  den 
  på 
  ringa 
  djup 
  på 
  grusbotten, 
  helst 
  

   då 
  gruset 
  utgöres 
  af 
  söndersmulade 
  Lithothamnier, 
  1 
  — 
  3 
  famnar 
  

   under 
  ebbmärket. 
  Formen 
  crassipes 
  har 
  jag 
  upphemtat 
  från 
  

   den 
  sublitorala 
  regionens 
  nedre 
  del, 
  från 
  15 
  — 
  20 
  famnars 
  djup. 
  

   Växten 
  är 
  sällskaplig 
  och 
  trifves 
  både 
  på 
  öppen 
  och 
  skyddad 
  

   kust. 
  I 
  klipphålor 
  har 
  den 
  visserligen 
  det 
  typiska 
  utseendet, 
  

   men 
  är 
  på 
  sådana 
  ställen 
  alltid 
  lågväxt, 
  1 
  — 
  2 
  fot 
  lång. 
  På 
  

   djupare 
  vatten 
  uppnår 
  hufvudformen 
  ännu 
  i 
  Finmarken 
  en 
  

   betydlig 
  längd, 
  ända 
  till 
  2 
  1 
  l 
  2 
  meter. 
  Vid 
  Norges 
  nordkust 
  bär 
  

   hufvudformen 
  zoosporangier 
  i 
  augusti 
  månad. 
  Vid 
  Spetsber- 
  

   gens 
  nordkust 
  har 
  jag 
  af 
  f. 
  subtomentosa 
  samlat 
  exemplar 
  med 
  

   zoosporangier 
  under 
  utveckling 
  under 
  augusti 
  månad 
  och 
  vid 
  

   Novaja 
  Semljas 
  vestkust 
  exemplar 
  med 
  mogna 
  zoosporangier 
  

   under 
  september. 
  

  

  Utbredning. 
  Arten 
  synes 
  hafva 
  en 
  vidsträckt 
  utbredning 
  i 
  

   polarhafvet, 
  men 
  uppträder 
  endast 
  vid 
  Norges 
  kust 
  i 
  större 
  

   individmängd. 
  Dess 
  freqvensmaximum 
  faller 
  söder 
  om 
  polar- 
  

   hafvet. 
  Från 
  Kariska 
  hafvet 
  och 
  Sibiriska 
  Ishafvet 
  är 
  den 
  

   icke 
  känd. 
  Dess 
  nordligaste 
  fyndort 
  är 
  Fairhaven 
  vid 
  Spets- 
  

   bergens 
  nordvestkust, 
  Lat. 
  N. 
  79° 
  49'. 
  

  

  Fyndorter: 
  Norska 
  polarhafvet: 
  Nordlanden, 
  allmän 
  och 
  

   ymnig, 
  Tromsö 
  amt, 
  allmän 
  och 
  ymnig 
  kring 
  staden 
  Tromsö, 
  

   Finmarken 
  vid 
  Maasö, 
  Gjesvser, 
  Öxfjord, 
  Tal 
  vik, 
  temligen 
  all- 
  

   män 
  och 
  ymnig. 
  

  

  Grönlandshafvet 
  : 
  Spetsbergens 
  vestkust, 
  lokal, 
  sällsynt. 
  

  

  Murmanska 
  hafvet 
  : 
  Ryska 
  Lappmarkskusten, 
  Novaja 
  Semljas 
  

   vestkust, 
  lokal, 
  sällsynt. 
  

  

  Hvita 
  hafvet: 
  temligen 
  sällsynt. 
  

  

  Amerikanska 
  Ishafvet: 
  Nordkusten 
  af 
  Vest-Eskimåernas 
  land. 
  

  

  