﻿VEGA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  309 
  

  

  Lefnadsförhållanden. 
  Enligt 
  min 
  erfarenhet 
  är 
  växten 
  i 
  

   polarhafvet 
  sublitoral, 
  växande 
  spridd 
  på 
  2 
  — 
  5 
  famnars 
  djup, 
  

   på 
  öppen 
  kust, 
  vidfäst 
  sten, 
  musselskal 
  och 
  grofva 
  Laminaria- 
  

   stammar. 
  Jag 
  har 
  funnit 
  endast 
  sterila 
  exemplar. 
  

  

  Utbredning. 
  Arten 
  är 
  träffad 
  på 
  flere, 
  vidt 
  skilda 
  ställen 
  i 
  

   polarhafvet, 
  hvarest 
  den 
  dock 
  ingenstädes 
  synes 
  förekomma 
  i 
  

   synnerligt 
  stor 
  i.ndividmassa. 
  Dess 
  nordligaste 
  säkra 
  fyndort 
  

   är 
  Matotschkin 
  Schar 
  vid 
  Novaja 
  Semljas 
  vestkust, 
  Lat. 
  N. 
  73° 
  15'. 
  

  

  Fyndorter: 
  Norska 
  polarhafvet: 
  Nordlanden 
  enligt 
  exemplar 
  

   i 
  Kleens 
  herbarium. 
  Kleen 
  anför 
  ej 
  arten 
  härifrån. 
  De 
  

   exemplar, 
  som 
  innehållas 
  i 
  hans 
  samlingar, 
  äro 
  unga 
  eller 
  

   litet 
  utvecklade 
  och 
  halva 
  af 
  honom 
  antagligen 
  ansetts 
  till- 
  

   höra 
  Ralf 
  sia 
  verrucosa. 
  

  

  MurmansJca 
  hafvet: 
  Ryska 
  Lappmarkskusten, 
  der 
  arten 
  

   synes 
  vara 
  temligen 
  ymnig, 
  vestkusten 
  af 
  Novaja 
  Semlja 
  från 
  

   Matotschkin 
  Schar 
  till 
  Rogatschewbay, 
  temligen 
  allmän 
  och 
  

   ymnig. 
  

  

  Baffinsbay: 
  Cumberland 
  Sound, 
  Grönlands 
  vestkust: 
  Nenese 
  

   och 
  Nanortalik. 
  I 
  Köpenhamns 
  musei 
  herbarium 
  finnas 
  dess- 
  

   utom 
  exemplar 
  af 
  arten 
  från 
  Grönland 
  utan 
  närmare 
  angifven 
  

   lokal. 
  

  

  Ralfsiå 
  Vereucosa 
  (Aresch.) 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  

  

  Spec. 
  Alg. 
  1, 
  p. 
  62. 
  Cruoria 
  verrucosa 
  Aresch. 
  Linnsea 
  1843, 
  Alg. 
  Pugill. 
  

   p. 
  264. 
  

  

  Descr. 
  Ealfsia 
  verrucosa 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  1. 
  c. 
  

   Mg. 
  » 
  > 
  Ktitz. 
  Tab. 
  Phyc. 
  9, 
  t. 
  77. 
  

  

  Syn. 
  Ealfsia 
  verrucosa 
  Kleen, 
  Norell. 
  Alg. 
  p. 
  33; 
  ex 
  parte. 
  

  

  Lefnadsförhållanden. 
  Litoral, 
  fäst 
  pä 
  sten 
  eller 
  snäckskal. 
  

   Den 
  föredrar 
  skyddade 
  vikar, 
  men 
  finnes 
  dock 
  äfven 
  på 
  öppen 
  

   kust. 
  I 
  polarhafvet 
  växer 
  den 
  spridd 
  i 
  ringa 
  individmängel 
  

   och 
  har 
  här 
  endast 
  anträffats 
  steril. 
  

  

  Utbredning. 
  Endast 
  känd 
  från 
  Norska 
  polarhafvet. 
  Dess 
  

   nordligaste 
  fyndort 
  är 
  Mageröns 
  sydkust, 
  ungefär 
  Lat. 
  N. 
  71°. 
  

  

  Fyndorter: 
  Norska 
  polarhafvet: 
  Nordlanden, 
  allmän 
  enligt 
  

   Kleen, 
  Finmarken 
  sparsam 
  vid 
  Mageröns 
  sydkust, 
  

  

  Fam. 
  Chordariaceae 
  (Ag.) 
  Farl. 
  

  

  New. 
  Engl. 
  Alg. 
  p. 
  83; 
  Ag. 
  Syst. 
  Alg. 
  p. 
  XXXVI; 
  lim. 
  rnut. 
  

  

  Gen. 
  Chordaria 
  (A 
  g.) 
  J. 
  G. 
  A 
  g. 
  

   Alg. 
  Syst. 
  2, 
  p. 
  62; 
  Ag. 
  Syn. 
  Alg. 
  p. 
  XII; 
  lim. 
  mut. 
  

  

  