﻿VEGA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  311 
  

  

  anträffade, 
  bar 
  jag 
  funnit 
  i 
  östra 
  delen 
  af 
  Murmanska 
  hafvet 
  

   och 
  i 
  redogörelsen 
  för 
  denna 
  hafsträckas 
  algväxtlighet 
  anfört 
  

   såsom 
  en 
  mellanform 
  mellan 
  de 
  båda 
  nämnda 
  formerna. 
  

  

  LefnadsförhåUanden. 
  I 
  Norska 
  polarhafvet, 
  derifrån 
  endast 
  

   artens 
  hufvudform 
  är 
  känd, 
  förekommer 
  den 
  än 
  såsom 
  lito- 
  

   ral 
  än 
  snblitoral, 
  fäst 
  dels 
  på 
  andra 
  alger 
  t. 
  ex. 
  Halosaccion 
  

   ■rammtaceum, 
  Fucus 
  serratus 
  dels 
  på 
  sten. 
  I 
  andra 
  delar 
  af 
  

   polarhafvet 
  har 
  jag 
  alltid 
  funnit 
  den 
  inom 
  den 
  sublitorala 
  

   regionen, 
  men 
  på 
  dess 
  öfre 
  del. 
  Den 
  förekommer 
  såväl 
  på 
  

   öppen 
  som 
  skyddad 
  kust 
  och 
  uppträder 
  i 
  Norska 
  polarhafvet 
  

   någon 
  gång 
  sällskaplig. 
  Hufvudformen 
  har 
  vid 
  Norges 
  nord- 
  

   kust 
  zoosporangier 
  under 
  hela 
  sommaren 
  till 
  åtminstone 
  midten 
  

   af 
  september. 
  Vid 
  Spetsbergen 
  har 
  jag 
  funnit 
  denna 
  form 
  med 
  

   dylika 
  organ 
  under 
  augusti 
  månad 
  och 
  vid 
  No 
  vaja 
  Semljas 
  

   vestkust 
  i 
  slutet 
  af 
  juni 
  och 
  början 
  af 
  juli 
  månad. 
  Formen 
  

   chordceformis 
  är 
  funnen 
  med 
  zoosporangier 
  vid 
  Spetsbergen 
  

   under 
  januari, 
  februari, 
  maj, 
  juli, 
  augusti 
  och 
  december, 
  vid 
  

   Novaja 
  Semljas 
  vestkust 
  under 
  början 
  af 
  juli; 
  f. 
  ramusculifera 
  

   vid 
  Spetsbergens 
  nordkust 
  under 
  juli 
  och 
  augusti, 
  f. 
  subsimplex 
  

   vid 
  Spetsbergen 
  under 
  slutet 
  af 
  augusti 
  och 
  början 
  af 
  september. 
  

  

  Utbredning. 
  I 
  det 
  egentliga 
  Ishafvet 
  är 
  arten 
  funnen 
  flere- 
  

   städes 
  på 
  mycket 
  olika 
  longituder, 
  ehuru 
  ingenstädes 
  i 
  större 
  

   individmängd. 
  Dess 
  maximum 
  af 
  freqvens 
  infaller 
  söder 
  här- 
  

   om. 
  Dess 
  nordligaste 
  fyndort 
  är 
  Discoverybay 
  vid 
  Grönlands 
  

   vestkust, 
  Lat. 
  N. 
  81° 
  41'. 
  

  

  Fyndorter: 
  Norska 
  polarhafvet: 
  (f. 
  typica) 
  Nordland 
  en, 
  all- 
  

   män 
  och 
  ymnig, 
  Finmarken, 
  allmän 
  och 
  temligen 
  ymnig 
  såsom 
  

   vid 
  Maasö, 
  Gjesvser, 
  Mageröns 
  sydkust 
  och 
  Talvik. 
  

  

  GrÖnlandshafvet 
  : 
  Grönlands 
  ostkust: 
  Sabineön 
  (?), 
  Spets- 
  

   bergens 
  vest- 
  och 
  nordkust, 
  lokal 
  och 
  sparsam. 
  Vid 
  Spets- 
  

   bergen 
  äro 
  alla 
  de 
  anförda 
  formerna 
  anträffade. 
  

  

  Murmanska 
  hafvet: 
  Ryska 
  Lappmarkskusten, 
  (f. 
  kjpica) 
  an- 
  

   tagligen 
  allmän, 
  vestkusten 
  af 
  Novaja 
  Semlja 
  (f. 
  typica, 
  f. 
  chor- 
  

   dceformis 
  och 
  en 
  mellan 
  f. 
  ramuscidifera 
  och 
  f. 
  suhsimplex 
  stående 
  

   form) 
  temligen 
  allmänt 
  utbredd, 
  men 
  sparsam. 
  

  

  Hvita 
  hafvet: 
  f. 
  ramusculifera. 
  

  

  Sibiriska 
  Ishafvet: 
  (f. 
  typica 
  och 
  f. 
  ramuscidifera) 
  sällsynt 
  och 
  

   nästan 
  till 
  oigenkännelighet 
  förkrympt 
  vid 
  Irkaipi 
  och 
  Pitlekaj. 
  

  

  Baffinsbay: 
  Cumberland 
  Sound, 
  Grönlands 
  vestkust 
  an- 
  

   tagligen 
  allmän; 
  känd 
  från 
  Nanortalik, 
  Fiskernses, 
  Sukker- 
  

   toppen, 
  Hunde 
  Islands, 
  Godhavn, 
  Egedesminde, 
  Rittenbenk, 
  

   Melvillebaj^, 
  Whale 
  Islands, 
  Discoverybay. 
  

  

  