﻿YEGA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  319 
  

  

  Fyndort: 
  Norska 
  polarhafvet 
  : 
  Tal 
  vik 
  i 
  det 
  inre 
  af 
  Alten- 
  

   fjord 
  i 
  Finmarken. 
  Tagen 
  i 
  midten 
  af 
  september. 
  

  

  Fam. 
  Scytosiphoneae 
  Thur. 
  

  

  in 
  Le 
  Jol. 
  Liste 
  Alg. 
  Cherb. 
  p. 
  14 
  et 
  20. 
  

  

  Gen. 
  Ilea 
  (Fr.) 
  Are 
  sch. 
  

   Phyc. 
  Scand. 
  p. 
  353; 
  Fr. 
  Fl. 
  Scan. 
  p. 
  319; 
  ex 
  parte. 
  

  

  Ilea 
  Fascia 
  (Mull.) 
  Fr. 
  

  

  1. 
  c. 
  p. 
  321. 
  Fucus 
  fascia 
  Mall. 
  Fl. 
  Dan. 
  t. 
  768. 
  

  

  f. 
  typica. 
  

  

  Beser. 
  Laminaria 
  fascia 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  Spec. 
  Alg. 
  1, 
  p. 
  129. 
  

  

  Fig. 
  Fucus 
  fascia 
  Mull. 
  1. 
  c. 
  

  

  Exsicc. 
  Ilea 
  fascia 
  Aresch. 
  Alg. 
  Scand. 
  exsicc. 
  N:o 
  96; 
  spec. 
  thallo 
  angusto. 
  

  

  f. 
  ccespitosa 
  (J. 
  G. 
  A 
  g.) 
  Farl. 
  

  

  New 
  Engl. 
  Alg. 
  p. 
  62. 
  Laminaria 
  caespitosa 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  Nov. 
  p. 
  14. 
  

   Descr. 
  Laminaria 
  caespitosa 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  Spec. 
  Alg. 
  1, 
  p. 
  130. 
  

   Fig. 
  Phyllitis 
  caespitosa 
  Born. 
  et 
  Thur. 
  Etud. 
  Phycol. 
  t. 
  4. 
  

   Exsicc. 
  Ilea 
  fascia 
  Aresch. 
  Alg. 
  Scand. 
  exsicc. 
  N:o 
  96; 
  spec. 
  thallo 
  latiore. 
  

   Syn. 
  Ilea 
  fascia 
  Kleen, 
  Nordl. 
  Alg. 
  p. 
  39. 
  

  

  Laminaria 
  fascia 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  Grönl. 
  Alg. 
  p. 
  110. 
  

   » 
  y 
  Ashm. 
  Alg. 
  Hayes, 
  p. 
  96. 
  

  

  » 
  » 
  Dickie, 
  Alg. 
  Curnberl. 
  p. 
  237, 
  Alg. 
  Sutherl. 
  1, 
  p. 
  

  

  140; 
  2, 
  p. 
  191. 
  

   Phyllitis 
  fascia 
  Gobi, 
  Algenfl. 
  Weiss. 
  Meer. 
  p. 
  69. 
  

  

  Anmärkning 
  vid 
  formbegränsningen. 
  De 
  alger, 
  hvilka 
  af 
  J. 
  

   G. 
  Agardh 
  blifvit 
  kallade 
  Laminaria 
  fascia 
  och 
  L. 
  ccespitosa, 
  

   äro 
  visserligen 
  i 
  sina 
  typiska 
  former 
  mycket 
  olika, 
  men 
  de 
  

   sammanflyta 
  dock 
  genom 
  mellanformer 
  med 
  hvarandra 
  så, 
  

   att 
  några 
  gränser 
  icke 
  kunna 
  dragas. 
  I 
  polarhafvet 
  är 
  f. 
  ccespi- 
  

   tosa 
  den 
  förherskande. 
  Den 
  blir 
  på 
  vissa 
  ställen, 
  t. 
  ex. 
  i 
  Fin- 
  

   marken, 
  i 
  yttre 
  hafsbandet 
  mycket 
  storväxt. 
  Vid 
  Gjesvser 
  voro 
  

   exemplar 
  vanliga, 
  som 
  hade 
  0,5 
  meters 
  längd 
  och 
  en 
  bredd 
  af 
  

   3 
  — 
  4,5 
  cm. 
  I 
  det 
  inre 
  af 
  Altenfjorden 
  var 
  växten 
  mindre 
  och 
  

   smalare. 
  Den 
  hade 
  ungefär 
  samma 
  utseende 
  som 
  den 
  bredare 
  

   af 
  de 
  båda 
  former, 
  hvilka 
  utdelats 
  i 
  Alg. 
  Scand. 
  exsicc. 
  under 
  

   N:o 
  96. 
  Samma 
  form 
  finnes 
  vid 
  Grönland. 
  Längre 
  söderut 
  

   vid 
  Norges 
  kust 
  vid 
  Nordlanden 
  blir 
  den 
  ännu 
  smalare 
  och 
  

   antar 
  den 
  typiska 
  formens 
  utseende, 
  ehuru 
  den 
  uppträder 
  här 
  

  

  