﻿VEGA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  AliBETEX. 
  

  

  321 
  

  

  Lefnadsförhållanden. 
  Växer 
  spridd 
  både 
  på 
  öppen 
  och 
  

   skyddad 
  kust, 
  vidfäst 
  klipphällar 
  inom 
  litoralregionen, 
  dels 
  i 
  

   -dess 
  nedersta 
  del, 
  dels 
  högre 
  upp 
  och 
  i 
  senare 
  fallet 
  vanligen 
  

   i 
  klipphålor. 
  I 
  Nordlanden 
  är 
  den 
  fullt 
  utvecklad 
  redan 
  i 
  

   juni 
  och 
  bär 
  vid 
  denna 
  tid 
  s. 
  k. 
  zoosporangier. 
  Längre 
  mot 
  

   norr 
  har 
  jag 
  funnit 
  exemplar 
  med 
  propagationsorgan 
  först 
  

   något 
  senare 
  på 
  året, 
  i 
  slutet 
  af 
  juli. 
  

  

  Utbredning. 
  Tillhör 
  endast 
  polarhafvets 
  sydligaste 
  delar. 
  

   Maximum 
  af 
  freqvens 
  har 
  den 
  i 
  södra 
  delen 
  af 
  Norska 
  polar- 
  

   hafvet. 
  Dess 
  nordligaste 
  fyndort 
  är 
  Maasö 
  vid 
  Norges 
  nord- 
  

   kust, 
  ungefär 
  Lat. 
  N. 
  71°. 
  

  

  Fyndorter; 
  NorsJca 
  polarhafvet 
  : 
  Nordlanden, 
  allmän 
  och 
  ym- 
  

   nig, 
  Finmarken, 
  lokal 
  och 
  mycket 
  sparsam 
  (i 
  juli 
  och 
  augusti) 
  

   vid 
  Maasö. 
  

  

  MurmansJca 
  hafvet 
  : 
  Ryska 
  Lappmarkskusten 
  vid 
  Sviatoi-Noss. 
  

  

  Baffinsbay: 
  Cumberland 
  Sound; 
  Grönlands 
  vestkust 
  vid 
  

   Godthaab. 
  I 
  Köpenhamns 
  musei 
  herbarium 
  finnas 
  exemplar 
  

   af 
  arten, 
  hemförda 
  af 
  Wormskiold 
  från 
  Grönland, 
  utan 
  när- 
  

   mare 
  angifven 
  lokal. 
  > 
  

  

  Scytosiphon 
  Attenuatus 
  nob. 
  

  

  Se. 
  laxe 
  caespitans, 
  thallo 
  cylindraceo 
  vel 
  cylindraceo-claviformi, 
  basim 
  

   versus 
  valde 
  et 
  longe 
  attenuato, 
  5 
  — 
  8 
  cm. 
  alto, 
  diametro 
  usque 
  1,5 
  mm., 
  

   fusco-olivaceo, 
  opaco, 
  pilis 
  parce 
  vestito 
  ; 
  zoosporangiis 
  multiloculariis 
  (game- 
  

   tangiis) 
  conicis, 
  30 
  — 
  40 
  ,w. 
  longis, 
  15—20 
  p. 
  crassis, 
  superne 
  liberis 
  cum 
  cel- 
  

   lulis 
  obovoideis 
  vel 
  breviter 
  claviformibus 
  subhyalinis, 
  magnis, 
  usque 
  120 
  p. 
  

   longis, 
  55 
  (*. 
  crassis 
  stratum 
  subcontiguum 
  formantibus. 
  Tab. 
  26 
  fig. 
  1 
  — 
  5. 
  

  

  Syn. 
  Coilonema 
  chordaria 
  f. 
  simpliciuscula 
  Kjellm. 
  Spetsb. 
  Thall. 
  2, 
  

   p. 
  40. 
  

  

  Artbeshrifning. 
  Växten 
  bildar 
  glesa 
  knippen. 
  Vidfästnings- 
  

   organet 
  en 
  callus 
  radicalis. 
  De 
  kraftigast 
  utvecklade 
  exem- 
  

   plar, 
  jag 
  sett, 
  hafva 
  bålen 
  cylindriskt 
  klubblik, 
  jemnt 
  och 
  starkt 
  

   afsmalnande 
  mot 
  basen. 
  Deras 
  längd 
  är 
  5 
  — 
  8 
  cm. 
  Upptill 
  är 
  

   diametern 
  1,5 
  mm. 
  Andra 
  individ 
  är 
  o 
  betydligt 
  smalare, 
  nä- 
  

   stan 
  cylindriska 
  med 
  smalare 
  bas 
  (fig. 
  1 
  — 
  2). 
  Växten 
  är 
  ljus- 
  

   brun 
  med 
  dragning 
  åt 
  olivbrunt. 
  Den 
  saknar 
  glans. 
  Nederst 
  vid 
  

   basen 
  är 
  bålen 
  solid, 
  men 
  till 
  största 
  delen 
  af 
  sin 
  längd 
  ihålig. 
  

   Såväl 
  den 
  sterila 
  som 
  zoosporangie-(gametangie-)bärande 
  delen 
  

   är 
  beklädd 
  med 
  glesa, 
  men 
  temligen 
  långa 
  hår, 
  hvilka 
  hafva 
  den 
  

   hos 
  Phoeozoosporaceema 
  vanliga 
  bygnaden 
  (fig. 
  5). 
  Bålväggens 
  

   yttersta 
  lager 
  utgöres 
  af 
  i 
  längdsnitt 
  fyrkantiga, 
  qvadratiska 
  

   eller 
  rektangulära 
  celler 
  med 
  rikligt 
  endokrom. 
  Den 
  inre 
  de- 
  

   len 
  af 
  väggen 
  sammansättes 
  af 
  endokromfattiga 
  eller 
  nästan 
  

   Bd 
  in. 
  21 
  

  

  