﻿VEGA-EXPEDITIONEXS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  325 
  

  

  mationen. 
  Den 
  är 
  merendels 
  fäst 
  vid 
  sten. 
  • 
  Trifves 
  bäst 
  

   på 
  öppen 
  kust, 
  men 
  saknas 
  ej 
  på 
  skyddade 
  ställen. 
  Stundom 
  

   förekommer 
  den 
  sällskaplig. 
  Ej 
  funnen 
  med 
  reproduktions- 
  

   organ. 
  

  

  Utbredning. 
  Ej 
  känd 
  från 
  Sibiriska 
  Ishafvet, 
  men 
  eljest 
  

   från 
  öfriga 
  delar 
  af 
  polarhafvet. 
  Maximum 
  af 
  freqvens 
  når 
  

   den 
  inom 
  Spetsbergsprovinsen. 
  Dess 
  nordligaste 
  fyndort 
  är 
  

   Discoverybay 
  i 
  Smiths 
  Sound, 
  Lat. 
  N. 
  81° 
  41'. 
  

  

  Fyndorter: 
  Norska 
  polarhafvet: 
  Nordlanden 
  allmän, 
  Tromsö 
  

   amt 
  omkring 
  staden 
  Tromsö 
  och 
  vid 
  Karlsö, 
  Finmarken: 
  vid 
  

   Maasö, 
  Gjesvser 
  och 
  Talvik, 
  allestädes 
  lokal, 
  men 
  temligen 
  ymnig. 
  

  

  Grönländska/vet: 
  Sabine-ön 
  vid 
  Grönlands 
  ostkust; 
  näst 
  

   Chcetopteris 
  plumosa 
  Spetsbergens 
  allmännaste 
  och 
  ymnigaste 
  

   Phceozoosporacé. 
  

  

  MurmansJca 
  liafvet: 
  Ryska 
  Lappmarkskusten 
  och 
  Samojed- 
  

   landets 
  kust, 
  ön 
  Kolgujew, 
  allmän 
  och 
  ymnig 
  vid 
  vestkusten 
  

   af 
  No 
  vaja 
  Semlja 
  och 
  Waigatsch, 
  fastlandet 
  vid 
  Jugor 
  Schar. 
  

  

  Hvita 
  liafvet: 
  en 
  af 
  detta 
  hafs 
  allmännaste 
  alger. 
  

  

  KarisJca 
  liafvet: 
  Karabugten, 
  Uddebay. 
  

  

  Baffinsbay: 
  Cumberland 
  Sound, 
  Grönlands 
  vestkust, 
  all- 
  

   män 
  enligt 
  J. 
  G. 
  A 
  g. 
  Kända 
  fyndorter 
  äro: 
  Nanortalik, 
  Smal- 
  

   lesund, 
  FiskernaBS, 
  Neuherrnhut, 
  Hunde 
  Islands, 
  Jakobshavn, 
  

   Godhavn, 
  Lat. 
  N. 
  73° 
  20', 
  Whale 
  Island, 
  Besselsbay, 
  Discovery- 
  

   bay, 
  Smiths 
  Sound 
  mellan 
  78:de 
  och 
  82:dra 
  breddgraden. 
  

  

  Gen. 
  Dichloria 
  Gr 
  ev. 
  

   Alg. 
  Brit. 
  p. 
  XL. 
  

  

  Dichloria 
  Viridis 
  (Mull.) 
  Grev. 
  

   1. 
  c. 
  p. 
  39. 
  Fucus 
  viridis 
  Mull. 
  Fl. 
  Dan. 
  t. 
  886. 
  

   Beser. 
  Dichloria 
  viridis 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  Spec. 
  Alg. 
  1, 
  p. 
  164. 
  

   Fig. 
  Desmarestia 
  viridis 
  Harv. 
  Phyc. 
  Brit. 
  t. 
  312. 
  

   Exsicc. 
  » 
  » 
  Aresch. 
  Alg. 
  Scand. 
  exsicc. 
  N:o 
  88. 
  , 
  

  

  Syn. 
  Desmarestia 
  viridis 
  Arescji. 
  Phyc. 
  Scand. 
  p. 
  348. 
  

   » 
  * 
  Dickie, 
  Alg. 
  Sutherl. 
  1, 
  p. 
  140. 
  

  

  » 
  Kjellm. 
  Vinteralgv. 
  p. 
  65. 
  

   » 
  Post. 
  et 
  Kupr. 
  111. 
  Alg. 
  p. 
  II. 
  

   Dichloria 
  viridis 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  Spetsb. 
  Alg. 
  Till. 
  p. 
  27; 
  Grönl. 
  Alg. 
  p. 
  110. 
  

   » 
  Gobi, 
  Algenfl. 
  Weiss. 
  Meer. 
  p. 
  67. 
  

   • 
  Kjellm. 
  Spetsb. 
  Thall. 
  2, 
  p. 
  42; 
  Algenv. 
  Murm. 
  

   Meer. 
  p. 
  48. 
  

   Kleen, 
  Nordl. 
  Alg. 
  p. 
  39. 
  

   Dictyosiphon 
  foeniculaceus 
  Zeller, 
  Zweite 
  d. 
  Polarf.p. 
  86; 
  secspec. 
  

   Fucus 
  viridis 
  Wg. 
  Fl. 
  Lapp. 
  p. 
  503. 
  

  

  