﻿VEG 
  A-EXPEDITION 
  ENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  

  

  333 
  

  

  ten. 
  Den 
  är 
  ymnigast 
  och 
  rikligast 
  utvecklad 
  i 
  Norska 
  polar- 
  

   hafvet. 
  Dess 
  nordligaste 
  fyndort 
  är 
  Mosselbay 
  vid 
  Spetsbergens 
  

   nordkust, 
  Lat. 
  N. 
  79° 
  53'. 
  

  

  Fyndorter: 
  Norska 
  polarhafvet: 
  Nordlanden, 
  allmän 
  och 
  

   ymnig, 
  Finmarken, 
  Gjesvser 
  (f. 
  fragilis), 
  ymnig, 
  Magerösundet 
  

   och 
  Öxfjord 
  (f. 
  typica), 
  allmän 
  och 
  ymnig. 
  

  

  Grönlandshafvet 
  : 
  lokal 
  och 
  sparsam 
  vid 
  Spetsbergens 
  nord- 
  

   vest- 
  och 
  nordkust. 
  

  

  Murmanska 
  liafvet: 
  Ryska 
  Lappmarkens 
  och 
  Samojedlan- 
  

   dets 
  kust, 
  temligen 
  allmän, 
  men 
  ej 
  ymnig 
  vid 
  vestkusten 
  af 
  

   No 
  vaja 
  Semlja. 
  

  

  Hvita 
  liafvet: 
  antagligen 
  allmän 
  och 
  ymnig 
  (Jfr 
  G 
  o 
  bi 
  anf. 
  

   st. 
  sid. 
  11). 
  

  

  Baffinsbay: 
  Grönlands 
  vestkust 
  vid 
  Lichtenau. 
  

  

  Dictyosiphon 
  Foeniculaceus 
  (Huds.) 
  Grev. 
  

  

  Alg. 
  Brit. 
  p. 
  56. 
  Conferva 
  foeniculacea 
  Huds. 
  Fl. 
  Ang!, 
  p. 
  164. 
  

  

  f. 
  typica, 
  

   Descr. 
  Dictyosiphon 
  foeniculaceus 
  Aresch. 
  Obs. 
  Phyc. 
  3, 
  p. 
  30. 
  

   Mg. 
  » 
  » 
  Phyc. 
  Scand. 
  t. 
  7. 
  

  

  Exsicc. 
  » 
  » 
  » 
  Alg. 
  Scand. 
  exsicc. 
  N:o 
  103 
  et 
  319. 
  

  

  f. 
  flaccida 
  Aresch. 
  

  

  Subspec. 
  Dictyosiphon 
  flaccidus 
  Aresch. 
  Bot. 
  Not. 
  1873, 
  p. 
  169. 
  

   Descr. 
  Dictyosiphon 
  foeniculaceus 
  var. 
  flaccidus 
  Aresch. 
  Obs. 
  Phyc. 
  3. 
  p. 
  31. 
  

   Syn. 
  Chordaria 
  flagelliformis 
  var. 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  Grönl. 
  Alg. 
  p. 
  110; 
  sec. 
  spec. 
  

   Dictyosiphon 
  foeniculaceus 
  fi 
  Aresch. 
  Phyc. 
  Scand. 
  p. 
  370. 
  

  

  Croall, 
  Fl. 
  Disc. 
  p. 
  458. 
  

   » 
  Dickie, 
  Alg. 
  Sutherl. 
  1, 
  p. 
  141; 
  Alg. 
  

  

  Cumberl. 
  p. 
  237; 
  Alg. 
  Nares, 
  p. 
  7. 
  

   Gobi, 
  Algenfl. 
  Weiss. 
  Meer. 
  p. 
  66. 
  

   Harv. 
  Fl. 
  West-Esk. 
  p. 
  49. 
  

   Kjellm. 
  Spetsb. 
  Thall. 
  2, 
  p. 
  38, 
  excl. 
  

   subspec. 
  2; 
  Algenv. 
  Murrn. 
  Meer. 
  p.47. 
  

   > 
  » 
  Kleen, 
  Nordl. 
  Alg. 
  p. 
  34. 
  

  

  Scytosiphon 
  foeniculaceus 
  Lyngb. 
  Hydr. 
  Dan. 
  p. 
  63; 
  ex 
  parte. 
  

   Nyl. 
  et 
  Sal. 
  p. 
  73. 
  

   Post, 
  et 
  Rupr. 
  111. 
  Alg. 
  p. 
  II. 
  

  

  Lefnadsförhåttanden. 
  I 
  Norska 
  polarhafvet 
  litoral, 
  vanligen 
  

   epifyt 
  på 
  Fucaceer, 
  i 
  andra 
  delar 
  af 
  polarhafvet 
  sublitoral, 
  

   fäst 
  företrädesvis 
  på 
  Chordaria 
  flagelliformis 
  eller 
  på 
  stenar. 
  

   Den 
  förekommer 
  temligen 
  spridd 
  både 
  på 
  öppen 
  och 
  skyddad 
  

   kust. 
  Vid 
  Spetsbergens 
  nordkust 
  fans 
  en 
  mellanform 
  mellan 
  

   den 
  typiska 
  formen 
  och 
  f. 
  flaccida 
  under 
  hela 
  vintern. 
  Den 
  

  

  