﻿YEGA-EXPEDITIONEKS 
  vetenskapliga 
  ämbeten. 
  &43 
  

  

  earpus-f 
  orm, 
  h 
  vilken 
  af 
  Areschoug 
  utdelats 
  under 
  namnet 
  

   E. 
  siliculosus 
  i 
  Alg. 
  Scancl. 
  exsicc. 
  N:o 
  112. 
  (Jfr 
  Gobi, 
  Algenfl. 
  

   Weiss. 
  Meer. 
  sid. 
  61, 
  not. 
  3.) 
  Såvidt 
  jag 
  kan 
  döma 
  af 
  torkade 
  

   exemplar, 
  finnes 
  intet, 
  som 
  hindrar 
  en 
  sådan 
  identifiering. 
  Med 
  

   hänsyn 
  till 
  förgrening 
  och 
  gametangiernas 
  form 
  liknar 
  den 
  

   Areschougska 
  Växten 
  så 
  nära 
  den 
  af 
  Kutzing 
  af 
  bildade, 
  att 
  

   de 
  måste 
  anses 
  tillhöra 
  samma 
  typ. 
  Formen 
  går 
  å 
  ena 
  sidan 
  

   öfver 
  till 
  Coriicularia 
  arcta 
  eller 
  C. 
  fuscata 
  Kiitz., 
  å 
  andra 
  

   sidan 
  till 
  E. 
  siliculosus 
  Kiitz. 
  och 
  de 
  former, 
  h 
  vilka 
  utdelats 
  i 
  

   Alg. 
  Scand. 
  exsice. 
  N:o 
  176 
  och 
  111. 
  Till 
  samma 
  formgrupp 
  

   som 
  Corticularia 
  Ncegeliana 
  hör 
  också 
  utan 
  allt 
  tvifvel 
  E. 
  silicu- 
  

   losus 
  f. 
  penicillata 
  Ag. 
  

  

  Lefnadsförhållanden. 
  I 
  den 
  omfattning, 
  arten 
  här 
  tagits, 
  är 
  

   den 
  i 
  Norska 
  polarhafvet. 
  merendels 
  litoral. 
  i 
  andra 
  delar 
  af 
  

   polarhafvet 
  alltid 
  efter 
  min 
  erfarenhet 
  sublitoral. 
  Den 
  före- 
  

   kommer 
  fäst 
  än 
  på 
  andra 
  alger 
  än 
  på 
  sten. 
  Stundom, 
  vid 
  

   Norges 
  kust, 
  uppträda 
  vissa 
  former 
  sällskapligt 
  i 
  stora 
  in- 
  

   dividmassor. 
  Den 
  finnes 
  både 
  på 
  öppen 
  och 
  skyddad 
  kust. 
  

   Den 
  bär 
  reproduktionsorgan, 
  oftast 
  gametangier, 
  under 
  som- 
  

   maren. 
  

  

  Utbredning. 
  Tillhör 
  egentligen 
  polarhafvets 
  atlantiska 
  flor- 
  

   område. 
  Här 
  har 
  den 
  maximum 
  af 
  freqvens 
  och 
  uppträder 
  

   under 
  flera 
  former. 
  Inom 
  det 
  arktiska 
  området 
  har 
  jag 
  alltid 
  

   funnit 
  den 
  mycket 
  sparsam, 
  vanligen 
  förkrympt, 
  och 
  alltid 
  

   under 
  artens 
  typiska 
  form 
  eller 
  former, 
  som 
  sluta 
  sig 
  när- 
  

   mast 
  till 
  denna. 
  Dess 
  nordligaste 
  fyndort 
  är 
  Besselsbay 
  i 
  

   Smith 
  Sound, 
  Lat, 
  N. 
  81° 
  7'. 
  

  

  Fyndorter: 
  Norska 
  polarhafvet 
  : 
  Nordlanden, 
  alla 
  de 
  anförda 
  

   formerna; 
  allmännast 
  äro 
  f. 
  typica, 
  penicillata 
  och 
  hi&malis; 
  

   Tromsö 
  amt 
  nära 
  staden 
  Tromsö 
  (f. 
  typica), 
  Finmarken 
  : 
  Maasö, 
  

   Gjesvaer, 
  Oxfjord, 
  Talvik, 
  under 
  formerna 
  oreta, 
  typica 
  och 
  

   penicillata, 
  de 
  båda 
  sistnämnda 
  de 
  allmännaste 
  och 
  ymnigaste. 
  

  

  Grörilandshafvet 
  : 
  (f. 
  typica) 
  sällsynt 
  i 
  Skansbay 
  vid 
  Spets- 
  

   bergen. 
  

  

  Murmanshi 
  hafvet: 
  Ryska 
  Lappmarkens 
  kust 
  och 
  Cisural- 
  

   ska 
  Samojedlandet 
  (f. 
  penicillata 
  eller 
  denna 
  närmast 
  stående 
  

   former), 
  vestkusten 
  af 
  Novaja 
  Semlja 
  (f. 
  typica), 
  sällsynt. 
  

  

  Hvita 
  hafvet: 
  Jfr 
  Gobi, 
  anf. 
  st. 
  

  

  Bafjinsbay: 
  Tagen 
  flytande 
  utanför 
  Holstenborg. 
  Uppgif- 
  

   ves 
  vara 
  samlad 
  af 
  den 
  engelska 
  expeditionen 
  under 
  Nares 
  i 
  

   Besselsbav. 
  

  

  