﻿VEGA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  361 
  

  

  Anmärkning 
  vid 
  arten. 
  Sedan 
  jag 
  varit 
  i 
  tillfälle 
  att 
  under- 
  

   söka 
  en 
  större 
  mängd 
  Ulva-formev 
  från 
  olika 
  delar 
  af 
  Skandi- 
  

   naviens 
  kust 
  och 
  särskildt 
  från 
  Norges 
  nordkust, 
  har 
  jag 
  

   funnit, 
  att 
  U. 
  crassa 
  icke 
  är 
  en 
  så 
  fristående 
  art, 
  som 
  jag 
  

   trodde, 
  då 
  jag 
  beskref 
  den. 
  Den 
  är 
  nära 
  beslägtad 
  med 
  U. 
  

   lactuca. 
  Från 
  den 
  skiljer 
  den 
  sig 
  emellertid 
  genom 
  större 
  

   tjocklek, 
  cellernas 
  större 
  höjd, 
  cellrummens 
  mindre 
  tvärdia- 
  

   meter 
  och 
  rikligare 
  endokrom. 
  Till 
  dess 
  det 
  har 
  visat 
  sig 
  r 
  

   att 
  dessa 
  karakterer 
  icke 
  äro 
  användbara 
  för 
  artåtskilnad 
  inom 
  

   £77z;a-slägtet, 
  anser 
  jag, 
  att 
  U. 
  crassa 
  bör 
  bibehållas 
  såsom 
  sär- 
  

   skild 
  art. 
  

  

  LefnadsförliåUanden. 
  Växer 
  sublitoralt 
  på 
  3 
  — 
  5 
  famnars 
  

   djup 
  på 
  skyddad 
  kust, 
  fäst 
  på 
  andra 
  alger 
  och 
  på 
  sten, 
  all- 
  

   tid 
  i 
  spridda 
  exemplar. 
  Vid 
  Spetsbergens 
  kust 
  finnes 
  den 
  ock- 
  

   så 
  under 
  vintern. 
  Vid 
  Mosselbay 
  fann 
  jag 
  unga 
  individ 
  af 
  

   den 
  i 
  november, 
  januari 
  och 
  april 
  och 
  den 
  23 
  december 
  ett 
  

   äldre 
  zoosporförande 
  exemplar. 
  Vid 
  Spetsbergens 
  kust 
  har 
  

   jag 
  dessutom 
  tagit 
  zoosporförande 
  exemplar 
  under 
  juli 
  och 
  

   augusti, 
  vid 
  Novaja 
  Semljas 
  vestkust 
  under 
  juli. 
  

  

  Utbredning. 
  Tillhör 
  polarhafvets 
  arktiska 
  florområde, 
  men 
  

   synes, 
  att 
  döma 
  af 
  ett 
  mycket 
  fragmentariskt 
  exemplar, 
  äfven 
  

   finnas 
  vid 
  Norges 
  nordkust. 
  Den 
  är 
  ingenstädes 
  funnen 
  i 
  

   större 
  individmängd. 
  Dess 
  nordligaste 
  fyndort 
  är 
  Mosselbay 
  

   vid 
  Spetsbergens 
  nordkust, 
  Lat. 
  N. 
  79° 
  53'. 
  

  

  Fyndorter: 
  Norska 
  polarhafvet 
  : 
  Finmarken 
  vid 
  Oxfjord; 
  

   endast 
  ett 
  ofullständigt 
  exemplar 
  funnet. 
  

  

  Grönlandshafvet 
  : 
  temligen 
  allmänt 
  spridd, 
  men 
  alltid 
  spar- 
  

   sam 
  vid 
  Spetsbergens 
  nord- 
  och 
  vestkust. 
  

  

  MitrmansJca 
  liafvet: 
  lokal 
  och 
  mycket 
  sparsam 
  vid 
  vest- 
  

   kusten 
  af 
  Novaja 
  Semlja. 
  

  

  Ulya 
  Lactuca 
  L. 
  

  

  Spec. 
  Pl. 
  2, 
  p. 
  1163. 
  

   Descr. 
  et 
  Fig. 
  Ulva 
  lactuca 
  Born. 
  et 
  Thur. 
  Etud. 
  Phycol. 
  p. 
  5 
  et 
  t. 
  2 
  — 
  3. 
  

   Syn. 
  Ulva 
  latissima 
  Kleen, 
  No-rdl. 
  Alg. 
  p. 
  40. 
  

  

  » 
  Schiibeler, 
  in 
  Heugl. 
  Eeise, 
  p. 
  317 
  (?). 
  

  

  linza 
  Aresch. 
  Phyc. 
  Scand. 
  p. 
  410(?). 
  

   » 
  Kleen, 
  1. 
  c. 
  (?). 
  

  

  LefnadsförliåUanden. 
  I 
  Norska 
  polarhafvet 
  är 
  arten 
  litoral, 
  

   fäst 
  på 
  sten, 
  växande 
  i 
  spridda 
  individ 
  på 
  skyddad 
  kust. 
  Vid 
  

   Finmarkens 
  kust 
  har 
  jag 
  funnit 
  zoospor-(gamet-)förande 
  exem- 
  

   plar 
  i 
  september. 
  

  

  Utbredning. 
  Med 
  säkerhet 
  känd 
  från 
  Norska 
  polarhafvet, 
  

  

  