﻿VEG 
  A-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  

  

  365 
  

  

  MONOSTROMA 
  SåCCODEUM 
  liob. 
  

  

  M. 
  thallo 
  callo 
  radicali 
  adnato. 
  initio 
  saccato, 
  deinde 
  membranaceo, 
  in 
  

   lacinias 
  oblongas, 
  lanceolatas 
  vel 
  o 
  vätas, 
  margine 
  piano 
  vel 
  crispo 
  plus 
  minus 
  

   decomposito-fisso; 
  parte 
  monostromatica 
  inferne 
  30 
  — 
  40, 
  superne 
  25—30 
  a. 
  

   crassa, 
  e 
  cellulis 
  constructa 
  a 
  f 
  rönte 
  visis 
  lumina 
  rotundata, 
  semicircularia 
  

   vel 
  3 
  — 
  5 
  angulata 
  inter 
  se 
  membrana 
  crassiuscula 
  seperata, 
  in 
  sectione 
  träns 
  

   versa 
  thalli 
  visis 
  lumina 
  cellularia 
  verticaliter 
  elliptica, 
  15—17 
  ><. 
  älta, 
  8— 
  10 
  

   lata 
  prsebentibus; 
  corpore 
  chlorophylloso 
  lumen 
  cellulare 
  fere 
  omnino 
  explente. 
  

   Tab. 
  28, 
  fig. 
  1—10. 
  

  

  Syn. 
  Monostroma 
  latissimum 
  Kleen. 
  Kordl. 
  Alg. 
  p. 
  41 
  ; 
  salteni 
  ex 
  parte 
  

   fide 
  herb. 
  

  

  Beskrifning. 
  Till 
  sin 
  utveckling 
  liknar 
  denna 
  art 
  M. 
  Gre- 
  

   vittei 
  och 
  äfven 
  till 
  yttre 
  formen 
  har 
  den 
  mycket 
  gemensamt 
  

   med 
  denna. 
  Genom 
  sin 
  struktur 
  är 
  den 
  skarpt 
  skild 
  från 
  

   den. 
  Såsom 
  ung 
  har 
  bålen 
  formen 
  af 
  en 
  ända 
  till 
  4 
  cm. 
  lång, 
  

   med 
  en 
  callus 
  radicalis 
  viclfäst, 
  ellipsoidisk 
  eller 
  päron- 
  

   formigt 
  cylindrisk 
  säck 
  eller 
  blåsa 
  af 
  ljust 
  gräsgrön 
  färg, 
  nä- 
  

   stan 
  glanslös, 
  med 
  slät 
  vägg 
  (fig.- 
  1 
  — 
  2). 
  Dessa 
  blåsor 
  brista 
  

   snart 
  i 
  toppen, 
  breda 
  ut 
  sig 
  och 
  uppflikas 
  oftast 
  efter 
  hela 
  

   längden. 
  Fullt 
  utväxta 
  nå 
  flikarna 
  en 
  längd 
  af 
  ända 
  till 
  10 
  

   cm., 
  äro 
  än 
  fåtaliga 
  och 
  hafva 
  i 
  så 
  fall 
  en 
  äggrund 
  eller 
  ellip- 
  

   tisk 
  form, 
  än 
  talrika 
  och 
  då 
  vanligen 
  lancettlika 
  eller 
  aflånga, 
  

   i 
  båda 
  fallen 
  ofta 
  mer 
  eller 
  mindre 
  djupt 
  upprepadt 
  delade. 
  

   Flikarnas 
  kant 
  är 
  oftast 
  vågig 
  eller 
  krusig 
  (fig. 
  3 
  — 
  4). 
  Då 
  

   den 
  blir 
  äldre, 
  löser 
  den 
  sig 
  antingen 
  helt 
  och 
  hållet 
  från 
  

   sin 
  fästyta 
  eller 
  också 
  lossna 
  en 
  del 
  flikar, 
  som 
  sedermera 
  

   drifva 
  lösa 
  omkring 
  på 
  vattenytan 
  eller 
  ligga 
  lösa 
  på 
  bottnen. 
  

   Sedan 
  de 
  blifvit 
  fria, 
  tilltaga 
  cle 
  ofta 
  betydligt 
  i 
  storlek. 
  Man 
  

   träffar 
  dylika 
  stycken, 
  som 
  hafva 
  en 
  längd 
  af 
  15 
  — 
  20 
  och 
  en 
  

   bredd 
  af 
  omkring 
  10 
  cm. 
  Vid 
  tilltagande 
  ålder 
  antar 
  växten 
  

   en 
  blek, 
  åt 
  gulgrönt 
  gående 
  färg. 
  Till 
  konsistensen 
  är 
  den 
  

   lös 
  och 
  slemmig 
  och 
  fäster 
  i 
  följd 
  häraf 
  vid 
  konservering 
  

   hårdt 
  vid 
  papper. 
  

  

  Bålens 
  nedersta 
  del 
  närmast 
  vidfästningsorganet 
  bildas 
  af 
  

   klubblika 
  celler 
  med 
  starkt 
  gelinerade 
  väggar, 
  lika 
  dem 
  hos 
  

   flera 
  andra 
  Monostroma-arter 
  t. 
  ex. 
  M. 
  arcticum 
  och 
  M. 
  Grevillei. 
  

   Deras 
  cellrum 
  äro 
  efter 
  sin 
  största 
  tvärdiameter 
  6 
  — 
  10 
  /i. 
  tjocka. 
  

   Klubbhufvudena 
  intaga 
  bålens 
  midt, 
  skaften 
  de 
  ytliga 
  delarna 
  

   (fig. 
  5 
  — 
  6). 
  Bålens 
  öfriga 
  del 
  är 
  bildad 
  af 
  celler 
  med 
  ellipsoi- 
  

   diska 
  eller 
  äggformiga 
  cellrum, 
  h 
  vilkas 
  längdaxel 
  är 
  vinkelrät 
  

   mot 
  bålens 
  yta. 
  Klorofyllkroppen 
  täcker 
  hela 
  cellens 
  vägg 
  (fig. 
  

   8). 
  Nedtill 
  är 
  denna 
  del 
  af 
  bålen 
  30 
  — 
  40 
  //. 
  tjock, 
  cellrummen 
  

   15 
  — 
  17 
  fi. 
  höga 
  och 
  8 
  — 
  10 
  ju. 
  i 
  tvärdiameter 
  Vid 
  bålens 
  öfre 
  

  

  