﻿VEG 
  A-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  

  

  379 
  

  

  och 
  bildar 
  sedermera 
  löst 
  på 
  bottnen 
  liggande 
  eller 
  på 
  vatten- 
  

   ytan 
  flytande 
  massor, 
  som 
  ej 
  sällan 
  äga 
  högst 
  betj^dlig 
  storlek. 
  

   Den 
  är 
  anträffad 
  både 
  på 
  öppen 
  och 
  skyddad 
  knst. 
  I 
  juli 
  och 
  

   augusti 
  är 
  den 
  vid 
  Norges 
  nordkust 
  zoosporförande. 
  

  

  Utbredning. 
  Känd 
  endast 
  från 
  Norges 
  nordvest- 
  och 
  nord- 
  

   kust. 
  Dess 
  nordligaste 
  fyndort 
  är 
  Gjesvaer, 
  ungefär 
  Lat. 
  N. 
  71°. 
  

  

  Fyndorter: 
  Norska 
  polarhafvet 
  : 
  Nordlanden 
  enligt 
  talrika 
  

   exemplar 
  i 
  Kleens 
  herbarium, 
  Finmarken, 
  ymnig 
  vid 
  Gjes- 
  

   vser 
  och 
  Tal 
  vik. 
  

  

  Cladophora 
  Gracilis 
  (Griff.) 
  Har 
  v. 
  

  

  Phyc. 
  Brit. 
  t. 
  18. 
  Conferva 
  gracilis 
  Griff. 
  sec. 
  Harv. 
  1. 
  c. 
  

  

  Beser. 
  Cladophora 
  gracilis 
  Farl. 
  New 
  Engl. 
  Alg. 
  p. 
  55. 
  

  

  Harv. 
  1. 
  c. 
  

   Mg. 
  » 
  » 
  Kiitz. 
  Tab. 
  Phyc. 
  4, 
  t. 
  23. 
  

  

  » 
  vadorum 
  » 
  » 
  » 
  4, 
  t. 
  20. 
  

  

  Syn. 
  Cladophora 
  gracilis 
  Kleen, 
  Nordl. 
  Alg. 
  p. 
  45. 
  

  

  Anmärkning 
  vid 
  artbestämningen. 
  Jag 
  anser 
  det 
  utom 
  allt 
  

   tvifvel, 
  att 
  den 
  växt, 
  jag 
  här 
  åsyftar, 
  är 
  identisk 
  med 
  den, 
  

   hvilken 
  under 
  namn 
  C. 
  gracilis 
  och 
  C. 
  vadorum 
  beskrifvits 
  och 
  

   afbi]dats 
  af 
  de 
  citerade 
  "författarne. 
  Den 
  kommer 
  nära 
  C. 
  

   glaucescens, 
  men 
  är 
  genom 
  väsentliga 
  karakterer 
  skild 
  från 
  

   den. 
  Huru 
  den 
  förhåller 
  sig 
  till 
  den 
  växt, 
  hvilken 
  af 
  skandi- 
  

   naviska 
  algologer 
  vanligen 
  benämnts 
  C. 
  gracilis 
  och 
  som 
  jag 
  

   under 
  detta 
  namn 
  utdelat 
  under 
  N:o 
  119 
  i 
  Wittr. 
  et 
  Nordst. 
  

   Alg. 
  exsicc, 
  måste 
  jag 
  för 
  tillfället 
  lemna 
  oafgjordt. 
  I 
  lefnads- 
  

   sätt 
  afviker 
  denna 
  mycket 
  från 
  den 
  C. 
  gracilis, 
  som 
  här 
  är 
  i 
  

   fråga. 
  

  

  Lefnadsförliållanden. 
  Vid 
  polarhafskusten 
  har 
  jag 
  alltid 
  

   funnit 
  växten 
  i 
  vattenfylda 
  fördjupningar 
  på 
  grusstränder. 
  

   I 
  början 
  är 
  den 
  vidfäst 
  och 
  har 
  då 
  sitt 
  typiska 
  utseende. 
  

   Äldre 
  bildar 
  den 
  lösa, 
  orediga 
  massor 
  och 
  liknar 
  då, 
  såsom 
  

   Farl 
  o 
  w 
  (anf. 
  st.) 
  riktigt 
  angifvit, 
  föga 
  en 
  C. 
  gracilis. 
  Mera 
  

   öfverensstämmer 
  den 
  då 
  med 
  en 
  C. 
  crispata, 
  sådan 
  denna 
  af- 
  

   bildats 
  af 
  Kutzing, 
  Tab. 
  Phyc. 
  4, 
  tan. 
  40, 
  fig. 
  1 
  A. 
  Kleen 
  

   anger 
  om 
  den, 
  att 
  han 
  funnit 
  den 
  fäst 
  på 
  andra 
  alger 
  i 
  öfre 
  

   delen 
  af 
  den 
  sublitorala 
  regionen. 
  Så 
  synes 
  den 
  också 
  växa 
  

   vid 
  Englands 
  kuster 
  (Jfr 
  Harv. 
  Phyc. 
  Brit. 
  tan. 
  18). 
  Vid 
  Frank- 
  

   rikes 
  och 
  New 
  Englands 
  kust 
  uppträder 
  dock 
  arten 
  på 
  samma 
  

   sätt 
  som 
  vid 
  Finmarkskusten 
  och 
  det 
  synes 
  också 
  vara 
  det 
  

   vanliga, 
  »In 
  stagnis 
  marinis 
  et 
  submarinis» 
  säger 
  Kutzing 
  

   helt 
  allmänt 
  om 
  den 
  (Jfr 
  Spec. 
  Alg. 
  sid. 
  403). 
  Växten 
  är 
  säll- 
  

  

  