﻿392 
  KJELLMAN, 
  NORRAISHAFVETSALGFLORA. 
  

  

  Gen. 
  Chlorochytrium 
  Cohn. 
  

   Biol. 
  Pflanz. 
  1,2, 
  p. 
  102. 
  

  

  Chl. 
  (?) 
  Inclusum 
  nob. 
  

  

  Chl. 
  in 
  statu 
  vegetativo 
  sphaericum 
  vel 
  subsphsericum 
  in 
  planta 
  gesta- 
  

   trice 
  omnino 
  inclusum, 
  evolutione 
  zoosporarum 
  instante 
  paullulo 
  prolongk^ 
  

   tum, 
  depresso-conicum, 
  ampullpeforme, 
  ovoideum 
  vel 
  ellipsoideum, 
  demum 
  

   vertice 
  apiculato 
  telam 
  corticalera 
  plantse 
  gestatricis 
  penetrante 
  nuduin, 
  

   ostiolo 
  formato 
  zoosporas 
  emittens. 
  Tab. 
  31, 
  fig. 
  8 
  — 
  17. 
  

  

  Beskrifnlng. 
  Växten 
  lefver 
  endofytisk 
  i 
  Sarcophyllis 
  ardica 
  

   och 
  ligger 
  i 
  de 
  flesta 
  fall 
  nära 
  värdplantans 
  yta, 
  stundom 
  i 
  

   dess 
  midt 
  (fig. 
  8). 
  Såsom 
  vegetativ 
  är 
  den 
  fullständigt 
  inne- 
  

   sluten 
  i 
  värdplantan, 
  täckt 
  åtminstone 
  utaf 
  dess 
  kortikallager, 
  

   stundom 
  omgifven 
  af 
  dess 
  af 
  greniga 
  celltrådar 
  bildade 
  midt- 
  

   lager 
  (fig. 
  9). 
  Den 
  har 
  då 
  en 
  sphserisk 
  eller 
  nästan 
  sphserisk 
  

   form 
  och 
  håller 
  80 
  — 
  100 
  ju. 
  i 
  diameter. 
  Till 
  färgen 
  är 
  den. 
  

   gulgrön. 
  Den 
  tunna 
  cellväggen 
  är 
  jemntjock. 
  Kromatoforen 
  

   är 
  tunn, 
  utbredd 
  utefter 
  hela 
  väggen. 
  Vid 
  tiden 
  för 
  zoospor- 
  

   bildningen 
  förlänges 
  cellen 
  i 
  riktning 
  mot 
  värdplantans 
  när- 
  

   maste 
  yta 
  och 
  antar 
  en 
  ägglik, 
  ellipsoidisk, 
  kort 
  kägellik 
  eller 
  

   flasklik 
  form 
  (fig. 
  12 
  — 
  15). 
  Membranen 
  förtjockas 
  i 
  synnerhet 
  

   på 
  den 
  utåt 
  vettande 
  sidan 
  och 
  här 
  bildar 
  sig 
  ett 
  kort, 
  kägel- 
  

   likt 
  cellulosutskott, 
  hvilket 
  antagligen 
  medverkar 
  vid 
  kortikal- 
  

   lagrets 
  genombrytande. 
  Växten 
  antar 
  en 
  mera 
  mättad 
  gul- 
  

   grön 
  färg, 
  den 
  färgade 
  plasmamassan 
  ökas 
  och 
  afdelas 
  slut- 
  

   ligen 
  i 
  ett 
  stort 
  antal, 
  tätt 
  packade 
  zoosporer. 
  Innesluten 
  i 
  

   värdplantan 
  har 
  växten 
  såväl 
  i 
  vegeterande 
  som 
  zoospor- 
  

   förande 
  stadium 
  ett 
  större 
  eller 
  mindre 
  antal 
  olikartade 
  ut- 
  

   bugtningar, 
  synbarligen 
  uppkomna 
  i 
  följd 
  af 
  det 
  hinder, 
  som 
  den 
  

   omgifvande 
  väfnaden 
  ställer 
  mot 
  dess 
  likformiga 
  utsträckning 
  

   (fig. 
  9, 
  11, 
  16). 
  Zoosporerna 
  utkomma 
  genom 
  en 
  i 
  cellens 
  öfver 
  

   näringsplantan 
  utskjutande 
  spets 
  genom 
  cellväggens 
  upplös- 
  

   ning 
  bildad, 
  öppning 
  (fig. 
  16). 
  Om 
  zoosporernas 
  bygnad, 
  gro- 
  

   ning 
  och 
  vidare 
  utveckling 
  känner 
  jag 
  intet, 
  emedan 
  jag 
  haft 
  

   tillfälle 
  att 
  undersöka 
  endast 
  torkade 
  exemplar. 
  De 
  individ 
  r 
  

   som 
  ligga 
  i 
  värdplantans 
  centrala 
  del, 
  nå 
  enligt 
  regeln 
  en 
  vida 
  

   betydligare 
  storlek 
  än 
  de 
  öfriga. 
  Deras 
  längsta 
  diameter 
  kan 
  

   uppgå 
  till 
  275 
  ju. 
  Deras 
  membran 
  är 
  starkt 
  likformigt 
  för- 
  

   tjockad. 
  Möjligen 
  är 
  detta 
  ett 
  hvilstadium, 
  som 
  af 
  bry 
  tes, 
  då 
  

   dessa 
  individ 
  vid 
  värdplantans 
  upplösning 
  frigöras. 
  Jag 
  har 
  

   med 
  tvekan 
  hänfört 
  denna 
  växt 
  till 
  slägtet 
  Chlorochytrium, 
  med 
  

   hvars 
  andra 
  arter 
  den 
  har 
  mycket 
  gemensamt. 
  Att 
  säkert 
  

  

  