KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR, BAND. 15. N:0 6. 35 



sätt (inifrån), under det att det (utåt) jemväl successivt förbrukas, så torde det väl ock kunna an- 

 tagas att detta lager har sin bestämda och vigtiga function. Att denna i första rummet är att utgöra 

 ett skydd för inre och annars måhända ömtåligare delar, torde väl kunna antagas. Det har redan 

 blifvit antvdt, att detta lager, der det är mera gelatinöst, synes med begärlighet uppsupa vatten och 

 bortleda det med mera svårighet. På en strand med starkare ebb och flod, skulle vid vattnets utfal- 

 lande sannolikt många alger förtorkas och förstöras, om de icke derifrån skyddades af sitt yttre slem- 

 hvlle, som under den korta mellantiden väl småningom drager sig tillsamman, för att åter svälla ut 

 vid vattnets stigande. Finge man antaga att Florideernes celler från det omgifvande hafvet directe 

 apptogo eller afsöndrade några beståndsdelar, så torde det väl kunna tänkas att äfven denna verk- 

 samhet förmedlades genom det omgifvande slemhyllet. Utveckla sig alger och antaga till och med 

 stora dimensioner i kalla och äfven frysande haf, så kunde det måhända ock ifrågasättas om icke det 

 vttre lagret kunde utgöra en oledande betäckning för dessa hafs alger *). Det är bekant att vissa 

 arter hafva som friska egendomliga färgskiftningar (Chondrus crispus, Iridea- och Gigartina-arter 

 m. fl.): de yttersta cellerne äro hos sådane vexter i allmänhet utåt tillrundade, och jag har trott mig 

 ^e att cellernes rundade ändar ligga icke aldeles i samma plan; måhända är det någon ljusets bryt- 

 ning genom det pellucida lagret emot de yttre blåslika cellerne, som framkallar färgskiftningen. 



Utom redan antydda allmännare förhållanden hos Florideerne, som kunna föranleda att fästa 

 större uppmärksamhet vid deras yttre, oftast mer eller mindre slemmiga betäckningslager, gifves det 

 hos vissa Florideer särskilda egenheter i structur, hvilka förekomma mig oförklarliga, så vida man 

 icke tänker sig de olika structur-möjligheter, som genom det yttre betäckningslagrets olika förhållan- 

 den kunna uppstå. 



Redan för lång tid tillbaka beskref jag i Linnasa ett slägte under namnet Endocladia, hvar- 

 med jag ville beteckna att utom de vanliga yttre grenarne förekommo inre grenar, utbildade så att 

 säga inom sjelfva bålen. Sedermera hafva flera dylika organisationstyper blifvit kända. Uti Phyco- 

 logia australis tdb. 93 af bildade Harvey en art af det nyholländska slägtet Gattya. Det är en liten 

 tumslång vext med krypande stam, och alternerande åt 2:ne sidor utgående grenar, deraf några äro 

 enkla och ifrån en bredare bas afsmalna mot spetsen, andra åter pinnerade med liknande enkla pin- 

 nula?. Men gör man ett längdsnitt af den sålunda danade yttre vexten, så visar sig att innanför en 

 yttre cellulös omklädnad förekommer en inre stam och inre grenar af helt annan art än de yttre; den 

 inre stammen utgöres nemligen af en axil ledad tråd med derifrån utgående verticillerade grenar, som 

 i sin ordning äro dichotoma och grenspetsarne uppbärande, eller afslutade af den yttre membranens 

 celler. Hela detta inre grensystem har en så förvillande likhet med en Callithamnion- eller Grouania- 

 structur, att vore den yttre membranen borta skulle vexten fullkomligt motsvara en sådan. Delade 

 man, såsom fordom, algerne i articulerade och oarticulerade, skulle Gattya efter sitt yttre tillhöra de 

 oarticulerade, efter sin inre structur de articulerade algerne. Slägtet Cryptosiphonia är en annan dylik 

 form: Gr. Grayana tah. XVII fig. 1 har så fullkomligt det yttre utseendet af en Chondriopsis, att den 

 lätt kunde misstagas för en form af Ch. tenuissima; men ett längdsnitt (Tab. XVII. fig. 4) visar 

 den inre structuren så öfverensstämmande med en Callithamnion med alternerande grenar, att en för- 

 storad figur af det inre, på hvilken den yttre membranen blifvit utelemnad, skulle kunna sägas re- 

 presentera en sådan. Vi hafva andra dylika exempel i Gulsonia, Calosiphonia, Gloiosiphonia, Glo- 

 iopeltis, Ochtodes o. s. v., hos hvilka alla förekomma dels yttre, dels inre delar, som hafva form af 

 stammar och grenar o. s. v., hvilka till anordning och sammansättning kunna vara hvarandra mer 

 eller mindre olika, och de yttres form, åtminstone i viss mån, oberoende af de inres. — Hos alla dessa 

 former stå de inre grenarne på vissa afstånd ifrån hvarandra; och samtliga dessa vexters inre celler 

 sammanfogas icke, såsom vanligen hos vexterne, i sammanhängande lager eller knippen, utan de för- 

 enas till form af hvar för sig skiljda stammar och grenar, hvilka jemväl tillvexa hvar för sig, hafva 

 sina bestämda förgreningsförhållanden o. s. v., så att dessa här inre delar fullkomligt motsvara hvad 



') Att visa detta genom tillräckligt noggranna experiment torde vara svårt, då man väl icke kan isolera det gelatinösa lagret. 

 Jag har på en termometer insvept nedre delen med några större lacinier af Rhodymenia palmata, och nedsänkt den sålunda 

 skyddade delen i snövatten; qvicksilfverpelaren stadnade då några grader öfver fryspunkten. 



