62 J. G. AGARDH, FLOKIDEERNES MORPHOLOGI. 



Afven hos vissa arter af Rhodophyllis, Rh. Gunnii, Rh. Goodivinice (T. XXII. pZg. 2) förekomma 

 inre tråd-lika celler, kvilka än mera enstaka fortlöpa som spridda ådror i yngre delar, än mera ho- 

 lkade till nervstammar äro synliga äfven vid ringa förstoring, utbredande sig nedifrån uppåt genom 

 äldre bladflikar. Men hos Rhodophyllis tillkommer ännu ett lager, som, så vidt jag känner, ännu 

 icke observerats hos någon art af Nitophyllum, nemligen ett hos olika arter mer eller mindre utbil- 

 dadt cortical-lager, som det synes, af sednare tillkomst. Cortical-lagrets celler äro mindre än inner- 

 lagrets och hos några i förhållande till dessa mycket små {Rh. volans Harv. Phyc. austr. tal). 216). 

 Hos andra arter (Dictyopsis) ser man mer och mindre tydligt att cortical-cellerne äro stälda kring 

 peripherien af de inres utsida, lemnande den inre cellens hemispheriskt framstående midtelparti obe- 

 täckt af cortical-celler. När man således hos dessa betraktar fröns från endera ytan, så synas cel- 

 lerne grupperade i rosetter, likasom med en större cell i midten, omgifven af mindre: men denna 

 större cell utgöres af den obetäckta delen af innerlagrets cell, och de mindre utgöras af cortical- 

 lagrets celler, som breda sig öfver utkanterne af innercellen. Vid ett tvärsnitt skall man se de större 

 af cortical-cellerne intaga de intercellular-rum, som bildas der flera af innerlagrets celler gränsa intill 

 hvarandra, de mindre grupperande sig längs kanterne, ungefär som de inre cortical-cellerne hos en 

 Geramium få sin plats der 2:ne ledceller sammanstöta. Vid tillsats af jod har jag stundom sett cor- 

 tical-cellernes blånade innehåll rosettlikt innefatta innercellens mera gulbruna endochrom. Interstitial- 

 trådarne fingo jemväl här en gulbrun färg, som det syntes med en benägenhet att blåna der de när- 

 made sig cortical-cellerne. Hos andra Rhodophyllis arter modifieras structuren åter på annat sätt. 



Likasom Nitophyllernes och Rhodophyllernes structur således hos några kan vara mycket för- 

 enklad, så kan den hos andra, och ofta synbarligen mycket närstående, compliceras och detta på flera 

 olika sätt. De ådror eller nervstammar, som hos många arter förekomma, har jag antagit hos dem 

 öfverallt vara bildade af interstitial-celler, som småningom sammanflyta och härigenom erhålla sin 

 egendomliga förgrening; mera rakt utlöpande hos några, mera nätlikt sammanflytande hos andra. 

 Hos några torde, då interstitial-cellerne utbildas, äfven yttercellei"ne i någon mån ombildas, eller få 

 en olika sträckning. Sådane arter torde motsvara Rhodomeleernes och Delesseriernes högre former, 

 hos hvilka de högre vexternes bladlika delar kanske närmast efterbildas. Afven hos några af desse 

 (Jeannerettia se ofvan pag. 52) har jag trott mig se de inre, nerver eller ådror efterbildande cel- 

 lerne, utgöras af interstitial-celler. 



Hos Delesseria frondosa (Harv. Ner. austr. tab. 45) tillvexa blad och bladflikar under ut- 

 vecklingen af axila cellrader på vanligt sätt. Ett tvärsnitt (Tab. XXVI. fig. 18) visar bladets lamina 

 utanför costan i yngre och yttre delar bestående af en enda rad celler stälda jemte hvarandra i ett 

 enda plan, i äldre och närmare costan af 3:ne, nemligen af en inre större mera cubisk, och 2:ne yttre, 

 af lika längd med den inre men dubbelt smalare, alla stälda midtför hvarandra i mot ytorne vertical 

 riktning. De yttersta cellerne äro närmare costan och midt öfver denna åter delade i 2:ne; inner- 

 cellerne förblifva odelade, men sträckas verticalt emot ytorne i den mån de närmas sjelfva costan: i 

 sjelfva costan äro de delade i 2:ne, som stå midt för hvarandra i vertical riktning mot bladytorne. 

 Emellan dessa delade innerceller förefinnes en rad af innersta celler — 5 — 6 i en äldre del af bladet, 

 3 — 4 i en yngre, sannolikt en enda i den yngsta. Dessa innersta celler äro snarare något sträckta 

 parallelt med bladytorne, i stället för att de andre innercellerne — och äfven de i costan delade — 

 synas mera vidga sig verticalt mot ytorna. Vid tillsats af jod har jag sett innehållet i de innersta 

 cellerne gulbrunt, under det de utanför dem stälda fingo en något mörkare färg. Kring innerradens 

 celler förekomma mycket trängre intercellular-rum, deri ett pigment förekommer, som jemväl blir 

 gulbrunt vid tillsats af jod. Det har förekommit mig, som man efter dessa förhållanden väl kunde 

 ifrågasätta huruvida icke hela den axila cellraden uppkommit genom successivt utvecklade intercel- 

 lular-gångar. Hos andra Delesserier har det förekommit mig svårare att följa de olika lagrens ut- 

 veckling. 



Hos samtlige förut anförde exempel på cellernes olika grupperingsförhållanden hos Florideerne 

 hafva vi sett vexten bildas antingen af en enda rad eller ett enda lager af celler, eller, der dessa äro 

 flera, hafva de olika lagren utbildats efter hvarandra, i det något varit likasom det ursprungliga och 



