64 J. G. AGARDH, FLOKIDEEKNES MORPHOLOGI. 



yttre lagret består af perlbandslika trådar, som utåt allt mera förgrenas, bildande verticalt mot ytan 

 utgående knippen. Det yttre och inre lagrets trådar åtskiljas således både genom riktning och form. 

 Det inre lagrets trådar äro här öfverallt mycket talrika, så att man har svårt att se deras förgrenin- 

 gar, och det inre af fröns får utseendet af att vara likasom utfyldt af trådar. Der uti ett observeradt 

 tvärsnitt en tråd blifvit öfverskuren antyda 2:ne concentriska ringar gränsorne för trådarnes i all- 

 mänhet tjocka och gelatinösa membran; inom den inre ringen ser man trådens lumen ofta fyldt af 

 ett mörkare pigment. Det corticala lagrets verticala trådar bestå än af färre, än af mycket talrika 

 botten mot botten öfver hvarandra stälda leder, de inre vanligen något elliptiska, eller utdragna i 

 trådens längddirection, de yttersta ofta rundade och hafva jemväl oftast en tydligen mindre diameter 

 än de inre: de äro tydligen yngre. På gränsen emellan de båda lagren finnes ofta en rad celler, 

 stundom Mera, som till storlek och form kunna vara något olika; hos några äro de likasom utdragna 

 i spetsar, der de uppbära ett af de yttre knippena, hos andra äro de mera rundade, eller kantiga 

 genom trycket mot hvarandra, der de synas mera närmade hvarandra till likasom ett intermediärt 

 lager. Gör man t. ex. hos Nemastoma lanceolata ett tunnt snitt af en äldre del af fröns, finner man 

 der ett sådant intermediärt lager af rundade celler, som jag sett fy Ida af ett kornigt innehåll, hvilket 

 blånar vid tillsats af jod, under det cortical-lagrets färgade endochrom, likasom (delvis) det inre la- 

 grets färgas gulbrunt, men cellmembranerne bibehålla sin genomskinligt hvita färg. Hos arter med 

 denna structur är det ofta i det intermediära lagrets celler, som en för jod blånande reservnäring 

 synes uppsamlas. 



Hos så väl de anförda slägtena, som hos andra icke synnerligen afvikande, kan den antydda 

 typen på olika sätt modifieras. Uti cylindriska delar förekomma det inre lagrets trådar likasom mera 

 sammanförda till ett knippe, och utlöpande i delens längdriktning (Furcellaria m. fl.), hos några (Pa- 

 chymenia) äro de ytterst talrika och mycket tätt packade; hos andra (Gelinaria) äro de glesare. Hos 

 flertalet af de nämnda slägtena äro trådarne i det yttre lagret ställda så tätt intill hvarandra, att 

 man har svårt att urskilja de gelatinösa väggarnes hvarandra berörande gränslinier; då derjemte cel- 

 lerne här ofta äro mycket små, och de genom trycket mot hvarandra möjligen kunna vara något för- 

 skjutna, så är det icke alltid lätt att öfvertyga sig om den verkliga ställningen och sättet för deras 

 utbildning och förgrening. Men det gifves andra slägten (Catenella Harv. Ner. Bor. am. tab. XXIX B) 

 der de äro mera divergerande eller der det slem, i hvilket de synas likasom inbäddade, har en mindre 

 fast consistens (Nemalion Harv. 1. c. C) der man tydligen och lätt urskiljer deras hela form och 

 structur. Så är förhållandet jemväl hos flera Nemas toma-arter; i ett tunnt snitt skilja sig trådarne 

 under täckglaset divergerande ifrån hvarandra (Tab. IV. fig. 5 b). Lederne visa sig här i de enkla 

 trådarne ordnade öfver hvarandra och åtskiljde af transversela diaphragmer; grenarne utgående ifrån 

 öfre ändan af en stamcell och aldrig 2:ne celler sammanhängande sida vid sida intill hvarandra. De 

 synas således tillvexa och förgrenas på samma sätt som trådar och grenar hos en Callithamnion. Och 

 då det icke synes antagligt att hos sådane Nemastoma-artev cortical-lagrets knippen tillvexa på annat 

 sätt än hos andra Neniastoma-arter, der de äro inbäddade inom en fastare gelatina, eller hos flertalet 

 andra Florideer, som hafva cortical-lagret bildadt af dylika knippen, så torde det väl ock kunna 

 slutas att structuren är lika och utbildningen öfverallt sker på enahanda sätt. Hos många ser man 

 knippenas yttersta och enligt denna uppfattning om utbildningssättet yngsta leder vid tillsats af jod 

 antaga en blekgul färg, under det inre och äldre leder få en tydligen mörkare. 



Hos vissa arter af Cryptonemia (Cr. denticulata Tab. VIII. fig. 5 och 6, Cryptonemia 

 decipiens Harv. Phyc. austr. tab. 289) finnes i yngre delar ett cortical-lager som tydligen utgöres at 

 verticala moniliforrna trådar; hos andra, sannolikt mycket närstående arter (Acropeltis pliyllophora 

 Harv. ibm tab. 283) utvecklas det corticala lagrets inre celler starkare och bilda ett intermediärt 

 lager af större celler, hvilka väl blifvit kantiga genom trycket mot hvarandra. Hos åter andra Cryp- 

 tonemia-arter synas de yttre cellerne i cortical-lagret sammanhållas till ett något fastare lager af po- 

 lyedriska celler. 



Hos en del slägten (Halymenia Tab. V. fig. 2, 3), Chrysymenia (Tab. XVI. fig. 18—20), Du- 

 montia, Gloiosaceion m. fl.) modifieras den antydda typen likasom derigenom att det inre lagret re- 



