KOXGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 15. N:0 6. 71 



göra det axihi knippets yttre förgreningar, innan dessa öfvergå till det corticala lagrets både genom 

 form och starkare förgrening lättare skiljde trådknippen. Ett längdsnitt af Gloiophlcea (T. XXVIII. 

 tio-. 2) visar sålunda ett axilt knippe (ax) af longitudinelt utlöpande trådar, ifrån hvilket utlöpa grenar 

 (») som böjas bågformigt utåt och hvar för sig uppbära ett knippe (c) af cortical-lagrets trådar. Man 

 ser de motsvarande lagren i tvärsnitt på fig. 3. Men i längdsnittet (fig. 2), som är taget af en något 

 äldre gren, förekommer innanför det corticala lagrets knippen ett concentriskt lager af longitudinelt 

 utlöpande trådar (h), hvilket saknas i tvärsnittet, som är taget af en yngre gren af vexten. Detta, 

 således sednare tillkomna lager, utgöres af finare hyphalika trådar, som äro oarticulerade och inom 

 en relativt tjock membran omsluta en mycket trång kanal. De skilja sig härigenom från det axila 

 knippets trådar, hvilka hafva något större lumen och här och hvar äro afdelade i leder (fig. 3' ax). 

 Vid tillsats af jod framträder den inre kanalens i gult färgade endochrom så tydligt, att något tvifvel 

 om trådarnes olikhet i afseende på den inre kanalens vidd icke gerna kan ifrågakomma. Följer man 

 en af de ifrån det axila knippet i radiens riktning utgående trådarne, hvilka äro här och hvar för- 

 grenade (fig. 3') med mer eller mindre divergerande likformiga grenar (och hvilka jag ofta sett lika- 

 som spiralformigt böjde — måhända en följd af deras hoppressning vid den föregående torkningen af 

 exemplaret), så torde man ock finna att de hyphalika trådarne (h fig. 2') utgå ifrån något led nedan- 

 för det som uppbär det corticala lagrets knippen. Jag har här sett dem fortgå uppåt och nedåt, och 

 de torde sålunda sammanbinda det ena knippet med ett annat. 



Gör man ett tunnt längdsnitt af en yngre gren af Helminthora (T. XXVIII. fig. 6), så finner 

 man äfven här ett axilt knippe af ledade trådar, som med små mellanrum (fig. 7 visar ett knippe i tvär- 

 snitt) utlöpa i longitudinel riktning jemte hvarandra, och hvilka inom en något vidare membran om- 

 sluta ett endochrom, som vid tillsats af jod antager en gulaktig färg. Ifrån detta axila knippe utgå 

 i vertical riktning det corticala lagrets starkare förgrenade perlbandslika trådar, hvilka inom sina 

 mera ovala leder innehålla ett färgadt endochrom, som jag såg blåna vid tillsats af jod. Närmare 

 mot ändan af den genomskurne grenen få de verticalt utgående trådknippena en mera adscenderande 

 riktning, och i sjelfva grenspetsen utgöra de det axila knippets öfversta ändar, här likasom tätare 

 sammanträngde och med nästan parallela grenar (ej divergerande såsom i de äldre corticala knip- 

 pena). Sjelfve lederne förekomma också något längre och mindre utsvällde till den ovala form som 

 de snart antaga. I den mån grenen tillvexer, fortsätter det terminala knippets inre trådar (med mera 

 cylindriska leder) det axila knippet, och de yttre öfvergå till nya knippen i det corticala lagret. 

 Lyckas man hos Scinaia camosa göra ett längdsnitt så att man blottar sjelfva det axila lagrets öf- 

 versta och innersta del, så ser man här det axila knippet afslutas innanför grenens ändspets i en tät 

 qvast af mycket talrika trådar. De innersta och yngste af dessa äro böjde inåt, de yttre mera upp- 

 stigande och med sina uppåt och utåt radierande spetsar bilda det peripheriska lagret i den på läng- 

 den genomskurna grenens spets. Afven här kan det icke vara något tvifvel om att de yngste till en 

 oörjan inböjde trådarne småningom och i den mån de af sednare uppkommande trängas utåt, räta 

 ut sina spetsar, och ifrån att bilda grenens spets öfverföras till laterala delar i det corticala lagret. 

 Samma förhållanden visar ändspetsen af Gloiophlcea, ehuru här den terminala qvasten är mindre tät. 

 Vid tillsats af jod såg jag de unga ännu inböjda trådarne gulna, under det de straxt nedom spetsen 

 befintliga, som öfvergått till knippen i det corticala lagret, snarare visade en tendens att blåna. 



Af de antydda förhållandena synes mig tydligt framgå, att utvecklingen af det axila och det 

 corticala lagret sker så att säga samtidigt och i närmaste samband med den sig utvecklande gren- 

 spetsen. Det subcorticala lager af hyphalika trådar, som förekommer i äldre delar, men saknas i 

 yngre hos Gloiophlcea, är deremot tydligen en sednare tillkomst och måhända motsvarande det inre 

 lager, som närmast omgifver den axila tuben hos Stenocladia och Areschougia. Det synes bestå af 

 samma slag anatomiska elementer — hyphalika och oarticulerade trådar; det förekommer på ungefär 

 lika plats inom bålen — emellan det axila och det corticala lagret tillhörande delar; och det anlägges 

 icke i omedelbart samband med den sig utvecklande grenspetsen. Men i stället för att de hyphalika 

 trådarne hos Stenocladia utan bestämdare gräns synas tillvexa nedåt, har jag trott mig se dem hos 

 Gloiophlcea tydligare sammanbinda olika det corticala lagrets knippen med hvarandra (T. XXVIII. 



