76 . ,T. G. AGARDH, FLOKIDEEENES MOKPHOLOGI. 



böljan hafva den för dessa bildningar mera vanliga formen och hvar för sig upptaga de väl från 

 dem omgifvande celler särskilda endochrom-partier; men i det dessa förenas inom den småningom 

 sig utvecklande, slutligen relativt tjocka och sjelfständiga membranen, förvandlas här intcrstitial-cel- 

 lerne till långsträckta ocb dichotoma rör, tjockare i äldre delar, afsmalnande i de yngre, och försedda- 

 med ett radadt, och som det synes stundom kornigt innehåll. 



Utom redan antydda olika slags ombildningar af vissa väfnader, kunna äfven andra före- 

 komma, som synas afse i viss mån motsatta ändamål. Hos Gloiosaccion, arter af Chrysymenia och 

 andra blåslikt utsvällande former, har jag trott mig se de inre och äldre cellerne alltmera vidgas 

 och, som det synes, slutligen brista och upplösas (Tab. XVI. fig. 19\ Inom starkt utsvällande peri- 

 carpier omgifves nucleus stundom i yngre tillstånd af en cellväf, som i äldre synes försvunnen. Ifrån 

 att till en början utgöras af tätare stälde celler, synes dessa småningom dragas mera i sär (Tab. 

 XXVI. fig. 19) stundom bildande en stjernformig väfnad, hvaraf man kan se rester ännu vid inner- 

 kanterne af det mognande pericarpiet (Tab. XX. fig. 3). Om denna cellväf af transitorisk natur till 

 en böljan har till uppgift att sammanhålla pericarpiets delar, så torde det kunna antagas att den 

 sednare upplöses, kanske dels för att lemna utrymme åt nucleus, dels för att medelst upplösnings- 

 producten lemna ett medel för gemmidiernes utförande ur frukten. 



Jemte de functioner som celler och väfnader ega för olika organisatoriska ändamål, för hvilka 

 de tjena medelst sina mer eller mindre fasta membraner, torde de ock genom sitt innehåll — och 

 likasom oberoende af både yttre form och meinbranernes beskaffenhet — kunna fungera på olika sätt. 

 Det corticala lager, som hos många Florideer utgör ett vigtigt moment för bildandet af deras yttre 

 form, och som måhända genom sina tätare stälda celler äfven har sin betydelse för skyddandet af 

 inre, ofta lösare sammanfogade delar — är derjemte det lager, hvars sammansättande celler i främsta 

 rummet torde tjena för vigtiga nutritiva ändamål. Det intermediära lager, som hos vissa Florideer 

 kommer till utveckling, synes i allmänhet hafva till uppgift att inom sina ofta rundade eller paren- 

 chymatiske celler uppsamla de stärkelse-artade runda korn, som hos många bildas i stor myckenhet. 



Likasom många celler och väfnader ombildas på olika sätt för organisatoriska ändamål, så 

 torde de äfven kunna undergå förvandlingar, som hufvudsakligen afse biologiska functioner och der 

 det är mindre membranerne än innehållet som synes vara målet för omgestaltningen. Ett mycket 

 egendomligt exempel härpå lemna de placentariska cellerne hos flera högre stående Florideer. I 

 det endochromet här hopas i vissa celler, som genom talrika tupfelgångar stå i förbindelse med hvar- 

 andra, synas tlipfelgångarnes mynningar småningom vidgas och olika cellers endochromer förenas till 

 massor af betydlig storlek. Under denna utveckling blifva de sammansättande cellernes membraner 

 likasom tunnare och mera glaslika och synas slutligen ofta försvinna. De sammanflytande endochrom- 

 massorne bilda sålunda egna organer, som utan tvifvel hafva till ändamål att lemna materialet för 

 den utomordentligt rika gemmidiibildningen. Men tydligen sammansatta, som dessa organer äro, ut- 

 göras de, icke af väfnader eller sammansmältande celler, utan af cellinnehåll — och torde sålunda 

 vara bildningar, hvartill man väl sällan finner någon motsvarighet hos andra vexter. För detta b i I ti - 

 ningssätt hänvisar jag till Tab. XXVII. fig. 6 — 7 och 9 — 10 hos Nitopliyllum med deröfver på annat 

 ställe lemnad beskrifning. Andra exempel förekomma hos Areschougieerne (Tab. XVIII. fig. 5 — 9); 

 flera Sphasrococeoideer (Tab. XXVI. fig. 6 vid p.); flera Solierieer (Tab. XXXI. fig. 8 — 9) o. s. v. 



Om i naturen väl sällan förekomma delar, som icke hafva något bestämdt ändamål, och samma 

 delar äfven kunna få tjena för olika ändamål, så kan det måhända ock väntas att den ofta starkt ut- 

 bildade cuticulan, ehuru utgörande en slut-product af redan förbrukade cellmembraner, dock kunde 

 hafva någon, och måhända äfven en vigtig function för Florideernes lif. Härför kunde tala att den 

 både synes tillvexa inifrån med ständigt nya lager, och torde på utsidan successivt förbrukas. Den 

 har hos Florideerne vissa egenskaper och har kanske någon egendomlighet i sammansättning, som 

 måhända kunde synas vara afpassad för deras sätt att lefva i ett element, som är mycket afvikande 

 från det deri flertalet af andra vexter förekomma. Man får väl i detta, som i många andra fall, der 

 det är fråga om olika delars functioner, åtnöja sig med sannolikheter och kanske äfven med gissningar. 



