KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 15. N:o 6. 85 



Jag tror mig härmed hafva angifvit hvad som blifvit anfördt om antheridiernes innehåll, för 

 så vidt detta uppgifvits vara grundadt på egna observationer '); och jag har bemödat mig att så 

 troget som möjligt återgifva hvad som blifvit anfördt om detta innehåll; och det bör tilläggas att 

 detta är hemtadt ifrån dem, som företrädesvis sysselsatt sig med studier öfver Florideernes antheri- 

 ilier. Granskar man med någon kritisk blick det anförda, så förekommer det mig som man deraf 

 måste få det intryck, att nya observationer erfordras innan vetenskapen bör anses hafva någon säker 

 kunskap om antheridiernes innehåll. Det förekommer mig som man genom de hvarandra motsägande 

 observationerne snarast skulle vara frestad anse allt hvad man om antheridiernes innehåll uppgifvit 

 vara osäkert. N^egeli ansåg osäkert om det var antheridii-cellerne eller deras innehåll som utbildas 

 till antherozoid. Om rörliga antherozoider finnas, äro dessa construerade efter typen hos de högre 

 Cryptogamerne, hvilket tydligen skulle följa efter N^egelis uppgifter, eller mera efter typen hos Fu- 

 caceerne, hvilket skulle framgå af Derbes och Soliers observationer? Om antherozoider icke finnas, 

 utan innehållet i antheridii-cellerne utgöres af en orörlig slem-klump, ett corpusculum, såsom Thuret 

 påstår, finnes det verkligen några observationer som ådagalägga, att denna slemklump till följe af en 

 livsverksamhet uttränger ur antheridii-cellen? Har man slutat till utträngandet, deraf, att man sett 

 liknande corpuscula i den slemmiga omgifningen, så har man knapt någon säkerhet för att man icke 

 dragit slutsatser ifrån förhållanden, som torde jemväl visa sig i händelse man observerar ett delvis 

 upplöst eller sig upplösande antheridium. Upplöses antheridii-cellens pellicula för att göra anthero- 

 zoiden fri, såsom Derbes och Solier uppgifva, eller är membranen så fast att man efter emissionen 

 kan observera den öppning, hvarigenom antherozoen utträngt, såsom Pringsheim uppgifver? Har 

 man rätt att ifrån egna negativa resultat med afseende på tillkomsten af antherozoider, draga slut- 

 satser, enligt hvilka Derbes och Soliers positiva uppgifter om observationer af rörliga antherozoider 

 skulle vara oriktiga? 



Anledningarne, hvarföre man kommit till så olika resultat, torde kunna vara flera. Jag skall 

 antyda några. Der antheridierne förekomma så utbildade, att man icke kan misstaga sig om deras 

 bestämning — såsom varande de organer hos Florideerne som man mera allmänt betecknar såsom 

 antheridier — bestå de af en oräknelig mängd mycket små celler, hvilkas innehåll synes utgöras af 

 ett pellucidt slem, som knapt framträder för sig synbart utan användande af reagentier. Det måste 

 då blifva en ren tillfällighet, att just den eller de af de oräkneliga cellerne, derur i ett visst ögon- 

 blick antherozoiden utträder, föreligger under ögat; äfven om man ser en fri slemmassa, så torde det 

 vara svårt att afgöra om denna verkeligen utträngt ur en antheridii-cell. Om Thuret, när frågan 

 gäller rörliga antherozoider, uppgifver att dessa svårligen kunna skiljas ifrån de monader som om- 

 svärma dem, huru mycket svårare måste det vara att bestämma om en orörlig slemldump utanför är 

 identisk med innehållet af en antheridii-cell. Sjelf har jag efter användande af reagentier trott mig 

 kunna skilja antheridiernes yttre celler från andra till sin storlek motsvarande kroppar, som syntes 

 ligga i slemmet utanför (Tab. XXXII. fig. 21), men huruvida dessa sednare utträngt ur någon an- 

 theridii-cell är visserligen icke dermed afgjordt. Då jag för inånga år sedan (Vetenslc. Ahacl. Handl. 

 1S3G p. 48) sökte genom fortgående observationer af väl utbildade antheridier af Laurentia pinna- 

 tifida komma till något resultat om antheridiernes functioner, såg jag öppningen af det apotheciilika 

 organ, deri de här förekomma, vidgas mer och mer, hvarunder de cylindriska kropparne (antheridi- 

 erne) utträngdes, men snart derefter upplöste sig i en mängd små hyalina bläsor, som jemväl syntes 

 vara af kort varaktighet. Då Thuret yttrar sig om olikheten emellan antheridiets corpuscula och 

 monader som omsvärma dem, tillägger han, att dessa sednare utvecklas alltid då man för observation 

 bevarar Florideer. Enligt min erfarenhet är det först då vattnet eller de förvarade Florideerne hafva 

 förlorat sin fulla friskhet, som dessa svärmar af monader visa sig. Äro således hans observationer 

 gjorda på odlade exemplar, såsom man af det nämnda uttrycket möjligen kunde antaga, så torde det 



') Det bör kauske här erindras om den uppgift hos Pringsheim, som redan ofvanför blifvit anförd, enligt hvilken antherozoerne 

 hos Spermotliamnion skulle hafva den för alla Florideer gemensamma form af färglösa bläsor, som en och en i sender utsläppas 

 ur modercellen genom en på sidan bildad öppning. Huruvida denna uppgift grundar sig på egna observationer, har för mig 

 icke synts vara afgjordt. 



