KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 15. N:0 6. 89 



Den mognande sphserosporan innehåller i de flesta fall 4 sporer; man uppgifver att den stun- 

 dom endast är tvådelad (hos Cronania bispora enligt Crouan: hos flera Callithamnier enligt Xegeli 

 Morph. der Geramiac. p. 365): fullt säkert är att den hos vissa arter af olika slägten (Callithamnion, 

 Hälothamnion, Ptilota, Geramium, Polycoelia), är delad i ett större antal sporer. Uti sådane fall 

 (Tab. I. fig. 15 a. b. c. Tab. XIII. fig. 4) synes sphserosporan först delas i 4 dotterceller, hvarefter 

 dessa, flera eller möjligen alla. undergå en ny fyr-delning. Denna modification har blifvit kallad en 

 sammansatt sphcerospora. Dä det torde vara svårt att bestämma huruvida den del, som i hvarje fall 

 observeras, är slutdelad eller skall undergå en ny delning, men det deremot är säkert att man ofta 

 vid cruciat delning ser sphrerosporan först delad i 2:ne delar, hvilka sedan åter delas i 2:ne. så har 

 jag antagit såsom möjligt, att der spha?rosporan uppgifves endast tvådelas, detta kunde bero derpå 

 att 4-delningen icke varit genomförd. 



Huruvida delningen föregås af en utveckling af cellkärnor är i många fall svårt att iakttaga. 

 Uti den modercell, som blir till sphanospora, synes det färgade endochromet före mognaden blifva 

 allt mera condenseradt och utgöres då ofta af en till utseendet sammanhängande massa. Det är van- 

 ligen kort före mognaden som man ser denna delad i sina 4 delar. Ar sphajrosporan fullt mogen 

 glida de 4 delarne oftast tillhopa ut ur modercellen; utkomne skiljas de åt, och synas då hvar för 

 sig omgifne af ett slemmigt hylle, som möjligen — före den snart inträffande groningen — har till 

 uppgift att häfta dem fast vid något underlag. Så snart sporerne skiljt sig ifrån h varandra, tillrundas 

 de snart, hvilket synes antyda att de då icke omgifvas af någon membran eller annan betäckning än 

 det pellucida slemhyllet. 



Enligt Xegeli bildas sporerne efter föregående upplösning af moderceliens cellkärna och 

 bildning af 2 eller 4 nya kärnor. Samtidigt förtjockas modercellens membran och innehållet delar 

 sig i 2 eller 4 delar, så att hvarje del innesluter en cell-kärna. Kring hvarje innehålls-parti uppstår 

 en special moder-cell genom "wandständige cellenbildung". De 4 special-modercellernes kärnor re- 

 sorberas: i hvarje bildar sig en spor-cell, sannolikt genom fri cellbildning. Sednare uppstår en stor 

 kärna som ligger fri i cellens centrum. Spor-cellen afsöndrar slem, som blir fast och färgadt och 

 bildar exosporiet. Samtidigt upplösas special-modercellerne. Xegeli tillägger att han icke kunnat 

 observera hela förloppet i alla enskildheterne hos Florideerne. Enskildheterne lånades ifrån andra 

 4-sporige Cryptogamer och från Phanerogamernes pollenbildning, sedan han öfvertygat sig om att 

 uppkomsten af Florideernes sporceller å ena sidan och mossornes å andra var identisk och öfver- 

 ensstämde med bildningen af pollencellen. Kritiken kunde måhända här anmärka att deductionen 

 mycket närmar sig ett cirkelbevis, så mycket mera som Xegeli förut anmärkt att det icke är 

 antalet (4, hvilket kan variera) utan bildningssättet som characteriserar sporan (''das Wesen der 

 Sporen ausmacht"). Det gifves en annan fortplantning hos Algerne — säger han — der 4 "Keiun- 

 zellen" uppstå inom en modercell — "und dennoch sind diese Keimzellen keine Sporen (Ncegeli l. c. 

 p>. 188 och 189). Hvad Ncegeli menar med ett slem som blir fast och färgadt, bildande exosporiet, 

 är för mig obegripligt. 



Hvarken hos Kutzing eller hos Decaisne finner jag någon antydan om den complicerade 

 utvecklingsprocess, som angifves af Ncegeli. Så vidt jag förstår deras framställning antaga de att 

 det i modercellen småningom starkare utvecklade endochromet skiljes i delar, som utgöra sporerne. 

 Modercellen säger Kctzing är en vanlig cell, som utmärker sig genom en småningom mörkare färg 

 och mindre genomskinligt utseende: småningom följer delningen (Phycol. p. 100). Decaisne (Plant. 

 de V Arab. p. 168) säger: hvilken form sporan än genom delningen antager, så utbildas den alltid af 

 en kärna, som till en början är odelad och ömsintes af en cell, som brister vid den kropps mognad 

 som den innesluter. 



Hos Sphajrosporer, som genom sitt läge och membranens genomskinlighet äro lättare tillgäng- 

 liga för observation, har jag stundom tydligt sett den mycket unga sphasrosporan (Tab. I. fig. 14 c. 

 Tab. XVI. fig. 10) delad i 2 eller 4 delar, efter föregående utveckling af lika många cellkärnor, 

 hvilka synas intaga de unga cellernes centra. Uti dottercellerne hopar sig endochromet derefter, och 



15 



K. Sv. Vet. Akad. Handl. Bd. 15 N:o 6. l " 



