KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAE. BAND. 15. N:0 6. 91 



någon af de redan anförda öfvergående, enligt hans eget medgifvande. Man finner sphaerosporer af 

 detta slag rätt ofta. åtminstone på förut torkade exemplar. Men det synes mig vara fullt säkert, att 

 de af Eupkecht afbildade exemplen äro antingen endast tillfälliga anomalier, eller hafva de tillkom- 

 mit i följd af torkningen. 



Med afseende på spha?rosporans sätt att framkomma ock utvecklas hos modervexten förekomma 

 många och, efter utseendet åtminstone, mycket stora olikheter. Hos Callithamnii-lika Florideer (Cal- 

 lithamnion, Sallia. Crouania, Dudresnaja, Wrangelia m. fl.), hvilkas åtminstone öfre grenar utgöras 

 af ledade monosiphoniske trådar, eller bestå af öfver hvarandra i en enda rad stälda celler, fram- 

 komma spha?rosporerne såsom yttre delar (Tab. 1. fig. 14, 15) och synas ofta motsvara en gren, hvars 

 enda eller öfversta led ombildas till spha?rospora. De fruktbärande grenarne synas hos många vara 

 till form lika och äfven i andra afseenden af samma beskaffenhet som de sterila (Callithamnion, Wran- 

 gelia): hos andra (Sallia callitricha) är det grenar af annat slag, som först sednare komma till ut- 

 veckling och finnas på bestämda ställen af vexten, hvilka blifva fruktbärande. Hos Griffithsia (Harv. 

 PJn/c. Sr. tab. 214. fig. 3 — 4) och Sornetia framkomma sphasrosporerne inom ett involucrum af mer 

 eller mindre tydligt ombildade grenar; hos olika arter få dessa involucrala delar ett olika utseende: 

 de bestå hos några af ett enda led (Gr. corallina, Gr. opuntioides, Gr. phyllamphora), hos andra af 

 flera (Gr. setacea): hos Gr barbata (Harv. PJtye. Sr. tab. 281. fig. 3 — 4) äro de involucrala gre- 

 narne ytterligt fina, hårlika och grenade, bärande sphasrosporerne på sin insida. Hos Pandorea (Tab. 

 I. fig. 3 — 7) äro involucrets grenar icke sins emellan fria såsom hos Griffithsia, utan samman vuxne 

 till en yttre, i den öfre kanten svagt tandad skål, hvars hela inre är uppfyldt, och nästan öfverfyldt 

 af från botten och sidor utgående thyrsus-lika stafvar (1. c. fig. 7) bestående af korta mycket fina ledade 

 trådar, hvilkas pinnerade eller verticillerade grenar ombildas till en sphserospora. Så uppnår hos 

 Pandorea sphaerospor-frukten en form. som på visst sätt kunde sägas analog med cystocarpiet — 

 egande likasom ett särskildt pericarpium och en fertil nucleus — en complicering som väl kan sägas 

 hafva en annan analogi i antheridiernes utveckling hos Laurentia pinnatifida, der jemväl inom ett 

 pericarpiilikt organ antheridiets thyrsus-lika stafvar förekomma i oräkneligt antal (Tab. XXXII. fig. 

 16—19). 



Hos Florideer, som bestå af en cellulös fröns, deri flera lager kunna mera eller mindre tyd- 

 ligt åtskiljas, utbildas sphajrospor-frukten inom det corticala lagret (Tab. VI. fig. 4. Tab. XXIV. 

 fig- 6) l ). Hos många slägten förändras detta corticala lager knapt märkbart vid utvecklingen af 

 sphasrosporerne, och sjelfva den till sphserospora ombildade cellen tyckes nästan endast genom sina 

 större dimensioner och sitt fastare och mörkare innehåll skilja sig ifrån de omgifvande sterila. Hos 

 andra deremot ombildas tydligt det fruktbärande lagret på ett eller annat sätt (Tab. VI. fig. 2 och 4, 

 Tab. XXX. fig. 4 och 5), stundom på bestämda ställen, under det den öfriga delen af fröns blir 

 oförändrad, stundom i särskilda delar, hvilka då äfven kunna öfvergå till likasom ett eget, på be- 

 stämdt sätt sammansatt organ. 



Der sphaerosporan förekommer inom ett corticallager, som genom fruktutvecklingen icke synes 

 synnerligen förändradt, ligga de vanligen små sphserosporerne oftast spridda inom en större eller 

 mindre del af fröns (Tab. XIII. fig. 3, Tab. XX. fig. 2), som då svårligen kan skiljas ifrån den ste- 

 rila delen. Jag har stundom sett dera förekomma på detta sätt i ett så stort antal att de, utträngde 

 ur bålen, nästan fullkomligt betäckte botten i det kärl, deri några exemplar förvarades (hos Hyme- 

 nocladia lanceolata). 



Hopas sphaerosporer, helst der de sjelfve äro större, på vissa ställen inom ett cortical-lager 

 som annars synes föga förändradt, så antager den fertila delen en form som gör den äfven utvändigt 



') Redan 1842 {Alg. Mar. Med. p. 62) vågade jag uttala att sphaerospor-frukten och cystocarpiet i så måtto stodo i en viss mot- 

 sats till hvarandra, att spheerosporan var en product af det yttre, under det cystocarpiets nucleus var en utbildning ifrån det 

 inre lagret. Kutzing (Phycol. p. 101) uppgaf lika bestämdt att sphserosporan utbildas af corticallagrets celler. Då Montagne 

 beskref sphaerospor-frukten af Ctenodus (Ann. se. nat. 1844), så ansåg han deuna som ett bevis emot det af mig gjorda anta- 

 gandet, som han icke uraktlåt att framställa såsom ett af de resultat han trodde sig hafva vunnit. Några år derefter (1847 i 

 art. Phycologie Diet. Univers. p. 20 i separ.aftr.) Tramställes deremot de båda frukternes utbildning i olika lager såsom ett 

 kändt förhållande. 



