156 J. G. AGAKDH, FLORIDEERNES MORPHOLOGI. 



rideerne att hafva 2:ne olika slag af fortplantningskroppar, och det jemväl hos dem synes tillhöra 

 artens formkrets att hafva individer af olika beskaffenhet — några spfucrospor-bärande, andra cysto- 

 carp-bärande — hvilka äfven i andra afseenden stundom kunna vara olika (hos Hypnea-artev m. fl.), 

 så kunde det väl synas sannolikt att de olika fortplantningskropparne stodo i något bestämdt förhål- 

 lande till de olika individerne. Så vidt jag kunnat finna har Kutzing först uttalat denna tanka, i 

 det han antog som möjligt att från sporerne utbildades spha3rospor-bärande individer, från gemmi- 

 dierne de cystocarp-bärande (Bhyc. gener. p. 107). Men Kutzing tillade att frågan härom måste af- 

 göras genom försök. Hade således de båda fortplantningskropparne hvardera sin bestämda function, 

 så vore det ock naturligt att båda borde finnas; men det är tydligt att man då kunde fråga, hvarföre 

 skola hos Florideerne 2:ne olika slag af individer förekomma? Måhända var det en det Kutzinjrska 

 förmodandet sig närmande tanka som föresväfvade Pringsheim, då han sökte visa (Monats Ber. der 

 Berlin. Akacl. 1855 p. 151) att groddplantor, som framkommo ifrån sporer, voro olika med dem som 

 utvecklades från gemmidier. Sednare (år 1862) synes han, efter anstälda nya observationer, hafva 

 öfvergifvit denna uppgift (Morph. der Meer. Älgen p. 34); men han har i ett än sednare arbete 

 (Gener, ivechsel der Tlicälophyten sep. abdr. p. 20, Berlin 1877) upptagit frågan ånyo och, såvidt 

 jag riktigt uppfattat hans mening, förklarar han här det vara sannolikt att gemmidierne skulle fram- 

 bringa sphajrospor-bildande exemplar, och sporerne cystocarp-bärande; han säger att några observa- 

 tioner och antydningar förefinnas, enligt hvilka groddplantorne af de båda olika fortplantningskrop- 

 parne skulle följa ett divergerande utvecklingssätt. Hvad beträffar åsigten om ett slags generations- 

 vexling af spha3rospor- och cystocarp-bärande individer, så finnes, så vidt jag känner, ingen observa- 

 tion som bekräftar densamma; vi känna genom observationer (J. Agardli propag. des Algues i Ann. 

 des Se. Nat. 2 Ser. Tom. 6. Pringsheim Morpliol. der Meer. Alg. 1. c.) att nya plantor utvecklas 

 så väl af sporer som af gemmidier, och att de unga plantorne äro eller blifva snart hvarandra mycket 

 lika; men de gjorda groningsförsöken hafva, så vidt jag vet, icke blifvit fullföljde så långt, att man 

 kunnat constatera hvilket slag af frukter utbildas på de plantor, som uppstått efter de olika fort- 

 plantningskropparne. Hela den Pringsheimska sednaste deduetionen synes mig för öfrigt hvarken klar 

 eller i någon mån bevisande. 



Om tillkomsten af cystocarp- eller sphajrospor-bärande individer vore beroende af olikheten 

 af de fortplantningskroppar, hvarifrån de utvecklats, så återstode dessutom den gåtan att lösa: från 

 hvilket slag af fortplantningskroppar utvecklas de antheridii-bärande individerne? Det strider väl 

 helt och hållet emot både sannolikhet och allas antaganden, att någon antheridiernes egen del, eller 

 att de hela, skulle omedelbart frambringa nya (antheridii-bärande) individer; och hade sporer och 

 gemmidier till function att frambringa hvar sitt slag af de andra individerna, så finnes näppeligen något 

 sätt att förklara huru det tredje slaget af individer skulle kunna uppkomma. 



Det är väl vanligen antaget att det tillhör så väl fröet hos Phanerogamerne som motsvarande, 

 efter befruktning uppkommande organer hos Cryptogamerne, att kunna frambringa alla de slag af 

 individer som tillhöra artens formkrets (hanstånd, honstånd och hermaphroditstånd); deremot synes 

 det vara en egendomlighet hos groddknoppen, och andra dermed jemförliga fortplantningsorgan, att 

 de fortplanta ståndet (colonien) med bibehållande af de särskilda individuela egendomligheter, som 

 tillhöra detta — så att ett rotskott eller en stickling från ett hanstånd blir ett nytt hanstånd o. s. v. 1 ). 

 Vore nu, som man allmänt synes vilja antaga, ettdera af de båda slag fortplantningskroppar, som 

 förekomma hos Florideerne, endast groddknoppar, så skulle alla dessa alltjemt fortfara att utveckla 

 samma slag, dem endast bärande individer, under det att derjemte nya sådane könlösa individer skulle 

 bildas af det andra slaget fortplantningskroppar. Det relativa antalet individer med groddknoppar 

 skulle således alljemt förökas, och under årens följd förhållanden hafva uppstått, som knappast skulle 



') W. P. Schimpeu (Rech. sur les Mousses p. 55) uppgifver att i hela Rhendalen och tillgränsande bergsträckor, der Hypnum 

 abietinum är en af de allmännaste arterne, den aldrig blifvit funnen med frukt, ehuru rikligen försedd med foeminina blommor. 

 Den allmänna vexten måste sålunda här fortplantas medelst groddknoppar eller motsvarande organer; och då den alltjemt fortfar 

 att der vara steril, så måse detta vara ett bevis för att groddknopparne icke hafva förmåga att frambringa individer af annan 

 art än moderståndet Odlingen i trädgårdarne torde lemna motsvarande resultat. Den ofta uppgifna genealogien för Euro- 

 peiske exemplar af Salix Babylonica visa samma förhållande o. s. v. 



