KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND, 15. NIO 6. 167 



Fig. 9. Genomsnitt af en något yngre nncleus, hvars delar under svagt tryck på täckglaset blifvit mera 

 trängda i sär. 



Fi?. 10. Moderceller till gemmidierne från en icke fullt mogen nucleus. 



Fi<j. 11. Tnnnt genomsnitt af den fertila cryptan, under ett något tidigare stadium. Nucleus synes här 

 omgifven af ett (måhända transitoriskt) lager af finare trådar, hvilkas yttre concentriskt utlöpande 

 förgreningar synas utmynna i carpostomiet; de inre motsvara måhända rester af de fina trådar, 

 vid hvilkas nedre leder den första generationen af moderceller till nucleus utbildats (motsvarande 

 de i fig. 7 i yngre stadium framstälde). Vid tillsats af Chl -Z.-Jod såg jag gemmidierne antaga 

 en mörkare brun-blå färg; underliggande placentariska celler och de nucleus närmast omgifvande 

 trådarne blefvo ljusare med en i gult och grått stötande skiftning. 



Tab. VII. CRYPTONEMIACEiE (Gratcloupieee). 



Fig. 1—8. Gratelonpia prolifera. 



Fig. 1. Vexten i naturlig storlek. Här och hvar synas knotigt utstående mörkare punkter (på stam och 

 grenar), hvilka antyda mognande cystocarpier. 



Fig. 2. Genomsnitt af en fertil gren, svagare först oradt. Man ser 2:ne utvecklade cystocarpier. Den fer- 

 tila cryptan begränsas inåt af ett lager tätare trådar (stratum circumnuclearé) och är öppen utåt 

 af ett tydligt carpostomium. 



Fig. 3. Mindre del af ett genomsnitt af en steril gren, visande structuren af det inre lagrets trådar (vid i) 

 och af det corticala lagret (vid c). 



Fig. 4. Några trådar från omgifningen till ett mycket ungt fruktanlag — tillhörande dem som ingå i 

 bildningen af stratum circumnuclearé på den carpostomiet närmade delen ; vid c synas några af det 

 corticala lagrets innersta celler; som det synes utgående ifrån dessa, skjuta några förlängda led 

 (en) inåt (mot det inre lagrets yttre förgreningar); dessa med ett rikligt endochrom försedda (ännu 

 korta) trådar såg jag utlöpa i mycket finare trådspetsar (vid Ii), möjligen motsvarande de fina, 

 ofta hyphalika trådar, som stundom synas förekomma i närheten af andra Florideers cystocarpier. 



Fig. 5. Några trådar af den nucleus närmast underliggande delen af stratum circumnuclearé från en yngre 

 frukt, utgörande, som det synes, den placentariska väfnad, derifrån nucleus-bildningen synes utgå. 

 De placentariska cellerne sammanbindas genom anastomoser. 



Fig. 6. Mycket ungt fruktanlag (erhållet vid genomsnitt af en till utseendet steril spets af en gren, som 

 i nedre delar har utbildade frukter. Man ser (vid p) en af det placentariska lagrets celler, der- 

 ifrån ett knippe af radade och förgrenade trådar med rikligt endochrom (vid n) synes utgöra an- 

 laget till nucleus. Närmast omgifvande nucleus finnas andra knippen af trådar (en) utgående 

 ifrån samma placentar-cell, hvilkas nedre leder måhända successivt öfvergå till nya placentar-celler, 

 under det de öfre torde utbildas till de nucleus närmast omgifvande trådar, hvilkas fria spetsar 

 utmynna mot carpostomiet (jfr fig. 8). Omslutande denna inre del af nucleus syntes andra knip- 

 pen utgå från cortical-lagrets inre celler och tillvexande i motsatt riktning torde de bilda de yttre 

 lagren af stratum circumnuclearé. Det är dessa som i än yngre tillstånd blifvit i fig. 4 nogare 

 afbildade. 



Fig. 7. Fragment af en nära mogen nucleus, delarne trängda i sär under svagt tryck på täckglaset. Det 

 placentariska lagrets anastomoserande celler syntes här hafva öfvergått till långsträcktare trådar 

 och bilda måhända slutligen sjelfve moderceller för gemmidier. 



Fig. 8. Ofversta spetsar af det nucleus omgifvande lagrets innersta, i carpostomii- kanalen nästan fritt ut- 

 mynnande trådar. 



Fig. 9. Gratelonpia pinnata. 



Fragment af det placentariska lagret i motsvarande tillstånd till det i fig. 7 afbildade, med nu- 

 cleoli utgående från olika ställen. De äfven här till längre trådar utdragne cellerne voro nätlikt 

 förenade. Tydligare än hos Gr. prolifera såg jag här gemmidiernes moderceller utgå ifrån olika 

 ställen af det fruktbärande lagret, bildande skiljda knippen af gemmidier, som sednare torde sam- 

 mansmälta till en större, efter utseendet enkel nucleus. Man har således hos Gratelonpia en bild- 

 ning, som kanske närmare ansluter sig till Gigartineernes sammansatta nucleus, ehuru de särskilda 

 nucleoli icke afskiljas i den mogna frukten af sterila elementer. Vid tillsats af Chl. -Z.-Jod såg 

 jag de placentariska trådarne antaga en ljus, nästan svafvelgul färg, under det gemmidiernes moder- 

 celler blefvo mörka (mörkbruna). 



