168 J. G. AGARDH, FLORIDEERNES MORPHOLOGI. 



Tab. VIII. CRYPTONEMIACEiE (Cryptonemiece). 



Fig. 1 — 6. Cryptonemia denticulata. 



Fig. 1. Vexten i naturlig storlek. En yngre lacihia af något olika form skjuter fram strax ofvanom basen 

 af den utvecklade. Uti de öfre laciniernes ofta trubbiga ändar, med en ljusare färg och af en lika- 

 som något slemmigare consistens, ligga sphaerosporerne inbäddade innanför kanten. 



Fig. 2. Stycken af kanten för att visa creneleringen, svagare (b), eller obetydligt starkare (a) förstorade. 



Fig. 3. Fragment af en fertil toppfiik, sedd ifrån paginalsidan, svagt förstorad. 



Fig, 4. Genomsnitt af en äldre del af den fertila arean; med relativt stora sphrerosporer utvecklade på 

 båda paginalsidorne. 



Fig. 5. Tunnt längdsnitt genom öfversta spetsen af en toppflik. Uti lacinians riktning förlängda, ehuru 

 ännu kortare, i spetsen utdragne och sins emellan anastomoserande celler bilda det inre lagret; 

 uppåt och utåt begränsas detta af det corticala lagrets perlbandslika trådar. 



Fig. 6. Ett motsvarande längdsnitt något längre ned genom den fertila delen af lacinian, med samma 

 elementer. Mellan det knapt märkbart starkare utvecklade cortical-lagrets trådar ligga de cruciat 

 delade splmerosporerne, h varje omgifven af ett knippe af finare involucrala trådar. Vid tillsats af 

 Chl.-Z.-Jod såg jag sphaerosporerne blåna, under det cellerne i det omgifvande lagret blefvo gula. 



Fig. 7 — 9. Cryptonemia lomation. 



Fig. 7. Tunnt genomsnitt af ett af de öfre och yngre blad, i hvilka cystocarpierne komma till utveckling. 

 På den ena paginalsidan har frukten svällt ut och bildar ett nästan yttre hemispheriskt pericar- 

 pium, utåt öppet med ett vidare carpostomium. Den tillrundade nucleus omgifves af ett särskildt 

 lager långsträcktare trådar, hvilka utlöpa mot carpostomiet och här omgifva den inre carpostomii- 

 kanalen. Vid tillsats af Chl.tZ.-Jod såg jag det nucleus omgifvande lagrets trådar antaga en i 

 gul-grått stötande färg, under det endochromet i de yttre trådarne blef mörkare, nästan blånande. 



Fig. 8. Mycket tunnt genomsnitt af en mogen frukt, derur nucleus med närmast omgifvande lager vid 

 snittet blifvit utträngd. Man ser det inre lagrets trådar betydligt förlängda och glesare än i den 

 sterila delen, utåt uppbärande det corticala lagrets knappast förändrade trådknippen (trådarne i 

 det inre lagret äro framstälda något glesare än de förekomma — för att göra structuren tydligare). 



Fig. 9. a. Genomsnitt af den mogna, ur frukten utglidna nucleus. Det omgifvanda lagrets trådar hafva 

 på placentar-sidan likasom en klumpigare ända, men afsmalna uppåt och utlöpa i fina slemmiga 

 spetsar, som omsluta den inre carpostomii-kanalen. Inom deras slemmiga och något vida mem- 

 bran ser man ett relativt trängre endochrom; de öfre trådspetsarne syntes mig oledade. Sannolikt 

 utlöpa de inre trådarne i snedt uppstigande riktning och torde sålunda, der nucleus blifvit genom- 

 skuren, visa sig i genomsnitt. Man ser då tydligare endochromets förhållande till den vidare mem- 

 branen. Inom nucleus syntes gemmidierne utan synbar ordning tätare sammanpackade. 

 b. Några gemmidier, genom tryckning under täckglaset, skiljda ur sitt läge i nucleus. De syntes 

 då omgifna af ett slemmigt öfverdrag. 



Tab. IX. CRYPTONEMIA CEiE (Cryptonemiece). 



Fig. 1 — 7. Thaumoclonium Bunlniryense. 



Fig. 1. Vexten i naturlig storlek. Vid de stora bladens öfre kanter synas mindre blad af egen form, i 

 hvilka frukterne komma till utveckling (såsom det hos Florideerne ofta är förhållandet att fruk- 

 terne framkomma i yngre delar). Ifrån den starkt utvecklade, i sin öfre del rännformigt bildade 

 stammen utbreda sig de något strutformigt hopböjda bladen, med en öfre och en undre paginal- 

 sida; den öfre nästan utan synliga costae (vid ps); den undre med starkt framträdande costae och 

 nervgrenar (vid pi). 



Fig. 2. Fragment af ett sterilt blad, svagt förstoradt, visande en nervstam, med derifrån utgående anasto- 

 moserande fina förgreningar, hvilka sammansätta sjelfva laminan. 



Fig. 3. Del af ett tvärsnitt genom en äldre stamgren, svagt förstoradt. Man ser stammen utgöras af 

 ett yttre mägtigt cortical lager, som omgifver några rader af större celler, innanför hvilka ett starkt 

 utveckladt innerlager förekommer. 



Fig. 4. Fragment af ett tvärsnitt, något starkare förstoradt. 



Fig. 5. Ett par af de från de stora bladens kanter utgående fertila bladen, svagt förstorade. 



Fig. G. Genomsnitt af ett sådant, med cruciat delade sphcerosporer, utvecklade på båda paginal-sidorne, 

 emellan cortical-lagrets verticala cellrader. 



Fig. 7. En af dessa cellrader, med en vidsittande, ännu outbildad spluerospora (?). 



