KONGL. SV. YRT. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 15. N:0 6. 191 



Fio-. C>. Del af ett snitt, genom en äldre frukt visande några af gemmidii-trådarnes knippen. De utgöras 

 af långsträckta cylindriska ledade trådar, i hvilkas öfversta klubbformigt utsvällande leder ett enda 

 gemmidium synes komma till utveckling. 



Fig-. 7 — S. Gelidiniu coriieum. 



Fig-. 7. Tunnt tvärsnitt genom den mogna frukten, som här likasom består af 2:ne frukthalfvor, hvilka, 

 höjande sig midt emot hvarandra på de båda paginalsidorne, sins emellan åtskiljas genom en från 

 den ena kanten till den andra gående mellanvägg; mellanväggen bildar sålunda för hvardera frukt- 

 halfvan det placentariska bottenplan, derifrån dels gemmidii-trådarne utgå, dels mer eller mindre 

 utvecklade sterila trådar, hvilka likasom uppbära det öfver hvardera frukthalfvan hvälfda pcricar- 

 piet. Det placentariska bottenlagret utgöres här, likasom hos mänga andra Florideer, af celler, 

 hvilkas eudochromer med utdragna spetsar sammanbindas med andras, under det de dem omgif- 

 vande membranerne blifva mindre synliga. Pericarpiets inre lager, motsvarande cortical-lagrets inre 

 i spetsar utdragne basal-celler, består af liknande celler. Emellan dessa de båda lagrens anasto- 

 moserande celler synas talrika runda trådar genomskurna, hvilka i mellanrummen utlöpa i den 

 fruktbildande grenens längdriktning. Dessa trådar utmärka sig genom sin tjocka och fasta membran, 

 omslutande ett mycket trångt inre rör. Uti de yngre grenspetsar, i hvilka cystocarpierne komma till 

 utveckling, äro dessa hyphalika trådar glesare, i äldre delar utgöra de hufvudmassan af de inre 

 longitudinelt utlöpande trådar, som tätt packade synas bilda bålens inre lager. Snittet visar dessa 

 talrikare i dissepimentet emellan de båda frukthalfvorne, och i kanterne, der dissepimentet sam- 

 manbiudes med pericarpiet. 



Fig. 8. Del af ett mycket tunnt längdsnitt genom den öfversta delen af en yngre gren, der de samman- 

 sättande elemeuterne endast utgöras af det adscenderande systemets delar, och utan spår till de 

 hyphalika trådarne, som sednare nästan uteslutande upptaga det inre. Det inre lagrets trådar visa 

 sig i snittet tydligt ledade, förgrenade och anastomoserande. De öfvergå utåt i det corticala la- 

 grets knippen af perlbandslika trådar; basal-ledeu i dessa knippen utgöras af celler som äro ut- 

 dragna i spetsar (samtliga dessa trådar omsluta inom en relativt tunnare membran ett starkare 

 utbildadt endochrom). 



Fig. 9. Suhria yittata. 



Gren af ett äldre knippe af gemmidii-trådar, hvilka här voro förlängda och starkt förgrenade. 



Fig. 10 — 12. Rhododactylis rnfora. 



Fig. 10. Genomsnitt af den från sidan af en gren verticalt utskjutande frukten. (Fig. copierad ifrån Harveys 

 Phyc. austr. tab. 280. fig. 4.) 



Fig. 11. Tunnt längdsnitt af en frukt (sidosnitt utanför carpostomiet), efter tillsats af syra. Pericarpiet 

 utgöres af flera concentriska rader af celler, deraf de yttersta äro mera rundade, och innehålla ett 

 färgadt endochrom; utvändigt omgifves hela frukten af ett mägtigare lager af genomskinlig gela- 

 tina. Det inre upptages af en nätformig väfnad af cylindriska (och anastomoserande) trådar; uti 

 hvardera af dessas, likasom skiljda kamrar bildande, mellanrum synes en mindre nucleolus komma 

 till utveckling. Hvarje nucleolus synes fästad vid en kort stjelk och synes uppkomma af ett litet 

 knippe gemmidii-bildande trådar. 



Fig. 12. a. En sådan yngre nucleolus sedd ifrån sidan. 



b. En äldre nucleolus, sedd uppifrån. Ofta trodde jag mig se knippets gemmidier i olika stadier 

 af utveckling, med ett eller några större i midten, på sidorne omgifne af mindre. 



Fig. 13 — 16. Hypnea seticulosa. 



Fig. 13. Tunnt genomsnitt af en nära mogen frukt, som sväller ut från sidan af en gren. Man ser nedtill 

 (vid x) modergrenen genomskuren; och dess genomsnitt visar en central och 5 pericentriska större 

 celler, omgifna af cortical-lagrets mindre. En af de pericentriska cellernes endochrom synes här 

 genom utdragna spetsar (tiipfelrör) sammanbundet med och likasom utgöra utgångspunkten för den 

 nätlika väfnad, som utfyller den starkt utsvällda fruktens inre och som mot peripherien öfvergår 

 och likasom uppbär det corticala lagrets rundade celler. Smårummen emellan det inre nätets 

 trådar äro i fruktens centrala del upptagne af ett eller några få knippen af korta gemmidii-trådar 

 (uucleoli), inom hvilkas yttersta päronformiga led, ett lika formadt gemmidium inom hvardera torde 

 komina till utveckling. Fruktens yttersta rad af corticala celler äro något glesare sammanfogade, 

 men sammanhållne af det relativt tjocka yttre lagret af gelatina. 



Betraktas pericarpiet under starkare förstoring ifrån ytan, så visar sig det slemmiga yttre hyllet 

 gcnomkorsadt af ytterst fina, likasom knutiga (ledade?), i tangentens riktning utlöpande trådar (lig. 



