FÄRGLÅT. 



r 9 



9. Ljusare karmelit på ylle och silke. 

 Med vanlig tillsats af koksalt och saltpe- 

 ter: blir färgen ej så full; yllet får ljusare kar- 

 melit; men silket mera glans. 



10. Mörk halmfärg på ylle, Nankins på sil- 

 ke , samt ljus Celadon på båda. (Se färg- 

 rutan N. 5.) 



Med osläckt kalk och hvit vitriol (zink- 

 vitriol), efter förut uppgifna proportion, T T ? 

 mot lafven, fick yllet, efter 12 timmars varm 

 tillgörning, en mörk halm färg , och silket nan- 

 kins eller ventre de biche. Om detta så fär- 

 gade gods lägges i kall blåkyp, får yllet en 

 skön celadon, och silket blir blågrönr. 



11. Olif -brun färg pä ylle, karmelit åt sil- 

 ke» och miner al grönt på ylle och silke, 

 (Se färgrutan N. 6.) 



Renad pottaska och blå vitriol (koppar- 

 vitriol) efter vanlig tillsats, sättes med lalven 

 på varmt ställe i tillgörning med ilagdt gods; 

 yllet får då, efter några timmar, en vacker o- 

 lif, och silket blir karmelit. I kall blåkyp vin- 

 ner detta en skön mineral-grön färg, som är 

 mvcket stark. 



12. Vacker äkta grågul åt gr öm (ventre de 

 vipére) på ylle., och ljust, gulbrun C^ en- 

 tre de biche) på silke. (Se färgrutan N, 

 7, på silke.) 



Om koksalt, saltpeter och koppar vitriolj, 



