

2.G 



MJÖL KL AF. 



sedda tig. b, hvilka deremellan, äfven såsom 

 nästan öfverallt på denna laf, finnas strödda. 

 Under sammansatta glas och i vatten uppblöt- 

 ta, synas dessa såsom små, mest genomskinli- 

 ga kulor, ofta tillsammansgyttrade i en massa 

 och oregelbundet ihophängande, fig. c. Inga 

 andra eller verkliga fröredningsdelar äro på 

 denna laf ännu upptäckta; men den bör tro- 

 ligen ickedestomindré med öfriga vårtlafvar 

 fväriolarice) snarare hänföras till slägtet Par- 

 inelia* hvartili den omständigheten ger an- 

 ledning, att på L. Argenus (Prodrom. Lich.J* 

 som också har sina särskilta gyttringar för fort- 

 plantnings- korn, äro dessutom sedde verk- 

 liga skålar (scutellae), som komma öfverens 

 med Parmeliernas: hvarföre ock Prof, Acha- 

 rius tror och förmodar, att L. Argenus icke 

 är skild ifrån Urceolaria agelcea (Meth. Lich.J 

 Mjölklafven ger ingen färg åt profspiritus. 

 Tinkturen blir i början hvitgrå; men sätter 

 sig och blir vattenklar. När lutsalt lägges uti, 

 så mycket som vanligen upplöses, drager tink- 

 turen småningom åt rödt, och blir inom ett 

 par dagar ännu mera röd. Tillägges då li- 

 tet osläckt kalk och salmiak, blir den ännu 



rödare. 



Af hela det slägtet, som tills vidare blif- 

 vit kalladt Variolmia* äro de få, som gifva 

 röd färg. Efter försök med profspiritus och 

 lutsalt har jag dock anledning att vänta vac- 



