WESTRINGS-LAF. 



knapp eller fröklot, ännu mera förstoradt, un- 

 der hvilket synes början till en fruktstängel 

 (podetium). Då Iafvens skorpa blir äldre, bli£- 

 va dessa fruktstänglar förlängda, såsom den 

 förstorade biten fig. c utvisar. Merendels äro 

 dessa fruktstänglar enkla, fig. d, men icke 

 heller så sällan försedda med i (fig, e) eller fle- 

 ra grenar, stundom vid hvarandra så tätt hop- 

 gyttrade, att de formera upphöjda stora knö- 

 lar på skorpan, se fig. f. Med tiden förplat- 

 tas dessa små knappar eller affalla, och lem- 

 na då en grop efter sig på ändan, fig. g. 

 Längs efter klufven , utvisar fruktstängeln, att 

 den utanpå har en tätare och hårdare tunm 

 skorpa, och att den inuti är fylld med ett lö- 

 sare ämne fig. h. Fruktkloten horisontelt af- 

 skurna fig. i, visa, att de inuti hysa små klot- 

 runda strödda korn, som Prof. Acharius miss* 

 tänker vara dess frön. Lodrätt klufna fig. k, 

 synas de med högst förstorande sammansatta 

 glas vara af samma förhållande, utan tecken, 

 till fröhylsor. I anledning af dessa mikrosko» 

 piska syner tror Prof. Acharius > efter jem- 

 förelse med flera arter häraf och af Bceomy- 

 sernas slägte, att hela slägtet Isidium bör 

 bortgå och hädanefter införlifvas med Bc&~ 

 omy serna. Detta tror jag dock fordra ännu 

 mera forskande; i synnerhet som jag funnit 

 små runda kupiga svarta skålar på denna laf, 

 som tyckes berättiga dea till ett rum ibland 



