■!■ 



TOT -LA.F. 



79 



ligen förmå den omtänksamme, att lära kän- 

 na denna så nyttiga växt. 



i. Gulbrun färg (Poil de veeiuj på ylle, 

 samt mörk halmfärg på silke. 

 För att färga en mark gods tages något 

 mera i vigt af ToHafven afgnuggad, 2 till A 

 lod åtminstone, mera än godset, som sättes 1 

 hetgörning 6 timmar, hvarefter det rensköljes 

 i kallt vatten. Denna färg tål ättika, men 

 ljusnar af lut» 



Efter metoden att pröfva färghallen hos 

 ■lafvarne, färgar denna yllet fortare än silket, 

 Det sednare blir mycket vackert. Denna laf 

 är sålunda ett gediget färgstoft. 



2. Ljus rostfärg på ylle och ljusare på silke. 

 Se färgrutan N:o 1. på ylle. 

 Då hela lafven torkad sönderhackades 

 helt fint, och sattes med gods, efter uppgif- 

 T en proportion, fick yllet efter 6 timmars het- 

 görning en mycket klar och ljus rostfärg. Sil- 

 ket blef något ljusare med glans. Det tyckes 

 derföre, som i centraltråden vore något, som 

 verkade på färgen. 



3. Gul färg, dragande i brunt, på ylle; 



samt hög och full Isalell på silke. Se 



färgrutan N:o 2. på silke. 



Till 1 mark laf tages 3 lod romersk alun 



samt 2 lod renad pottaska, som sättes med 





