SAFFRANS-LÄ. F. 



95 



ett eget slägte, närmast intill det som nu 

 kallas Arlhonia, hvars väsendtliga karak- 

 ter består äfven i ett nästan så beskaffadt 

 frukthus. N:o 1, på fig. a. och b. utmärker 

 sjelfva frukthuset, och JS:o 2 en del af laf- 

 vens bål, hvarpå det är fästadt. Fig. c. en 

 liten bit af frukthuset med derunder befintli- 

 ga del af bålen på saffrans-lafven, lodrätt ige- 

 nomskuren och i hög grad förstoradt, hvarpå 

 N:o 1. visar frukthuset, inom hvars substans 

 aflånga åt båda ändar spetsade lodrätt ståen- 

 de spridde mörkare kroppar förekomma, som 

 man velat anse för fröhylsor (thecse). Utoan 

 dessa märkas äfven derstädes glest spridda 

 nakna fortplantningskorn (propagula nuda). 

 N:o 2. utgör substansen af bålen, liksom af 

 flera hvarf sammansatt, hvaraf det öfversta 

 och tunnaste utmärker sig af en mängd deri 

 strödda nakna fröplantningskorn, det påföl- 

 jande med en ljusare färg och hysande ett 

 ringare antal deraf; i det tredje synas de lik- 

 som i klotformiga små massor samlade, och 

 i det fjerde, som består af en mera fibrös 

 textur, utgörande lafvens egentliga substans, 

 finnas de sparsamt strödda. 



Fig. d. Några af de förmenta fröhylsorna, 

 som kunnat frånskiljas och ses under högsta 

 möjliga förstoring. De finnars sammansatta af 

 flera, (2 — 4) li^a skapade mindre ©ch ge- 



