129 



n.$iit>er4af, @!ått--laf. 



Liclien prunastri. Lxirir. 



Parmelia prunastri. Achjr. Kongl. 

 Fett, Akad. Handl. iy<)4> 



bland de lafvar, som hos oss växa ymnigt, 

 kan denna räknas. Vanligast finnes den mest 

 på Slån-buskar och flera slags löfträd, äfven 

 ofverflödigt på gärdesgårdar; så att årligen 

 skulle deraf kunna samlas ett par hundrade 

 skeppund, utan derpå följande brist. Fig. A. 

 visar dess vanliga storlek och naturliga rätta ut- 

 seende med frörednings skålar, som dock sällan 

 förefalla. Växten beslår af ett mångdelt blad, 

 kiufvit i flera flikar med sidoskott, hvars öfra 

 yta är något skroflig och kullrig, betäckt med 

 en blekt gröngul, hård skorpa, som kan af- 

 gnuggas: då den undra är mera urgröpt (kon- 

 kav) med skrynklor eller liksom senor i nät- 

 lik ställning: af hvit färg, liksom pudrad. Of- 

 ta växer den klassvis tillsammans och forme- 

 rar liksom en liten buske, se fig. B. Sådan 

 förekommer den mest på gärdesgårdar, då fli- 

 karnes ändar äro mera trubbiga och liksom 

 instötta (retusa); h vårföre Acharius gör der- 

 af en artförändring under namn af variac. 

 retusa. Fig, C. visar dess utseende som gam- 



