TUSCH-LAF. 



i65 



ledning af detta kan denna vext visserligen 

 uppsägas ibland födämnen af bättre slag: och 

 vi få åter ett bevis på Försynens visa omsorg 

 att utdela öfver allt ämnen till upprätthållel- 

 sen för sina skapade varelser. Om Lafven 

 hel kokas i vatten, blir åen lös och geléak- 

 tig, och hela lafven kokad kan nyttjas som 

 ett starkt lim: sjelfva spadet blir mera klart 

 gelé, som blir svartbrant efter pulveriserad 

 laf, och lafven får en sötaktig smak, utan all 

 råhet elier unkenhet, som eljest åtföljer detffi 

 slägte. Mjölk ystas, då den kokas deri; och laf- 

 ven vinner en ren smak, samt blir i båda fallen 

 mycket lös, att den smälter i mun. Med kryd- 

 dor, som passa, kan deraf således göras en hel- 

 sosam och smaklig föda. Då den pulveriserad 

 kokas länge, utdrages deua gelé till myckenhet, 

 i synnerhet om dertill tages litet salt eller 

 portaska. Det stelnar och har sötaktig smak, 

 samt kan länge förvaras, utan att möglas eller 

 skämmas. Torkadt får det en sötaktig smak, 

 icke obehaglig, och svart färg; löses till en 

 del i välten, brinner svagt med ljusröd låga, 

 ger ingen särdeles elak lukt ifrån sig, och 

 lemnar ett svart kol efter sig. Detta gelé 

 kommer nära intill det, som af Hr Fourcroy 

 och moderna Franska Kemister kallas Albu- 

 mine végétale; ty en god det häraf kan icke 

 upplösas hvarken i vatten eller spiritus med 

 eller utan salter: åtminstone håller det något 



