ISLANDS-LAF. 



2l5 



Deremot löses hjorthorns gelé mestadels 

 i kallt, men fullkomligen i varmt, liksom äf- 

 ven af alkali och acidum nitri *). Häraf ses 

 att denna Jaf är mycket mera födande än Sa- 

 lep-roten, och kanske lättare att animaliseras 

 än hjorthorns geléet. Detta ymniga gelé ut- 

 gör starkaste födämnet och assimileras ganska 

 lätt under animalisation; ty det besvärar al- 

 drig magen eller underlifvet. Naturen får här- 

 af ett ämne till materia plastica, eller ett äm- 

 ne for att ersätta vissa förlorade delar: och 

 tyckes i synnerhet detta vara ett grundämne 

 för cellulära systemet, hvilket så mycket bi- 

 drager till födan (nutrition), och fetsamlingen. 

 Detta gelé af islandslafven håller ock, som 

 sagdt är, färgämnet (faecula tinctoria) uppe i 

 sin blandning; ty det upplöses af alkali och 

 ger stark tinktur. Som vi ock af erfarenhet 

 veta, att färgämnet ofta är i förening med 

 medicinska verkningskraften hos vexterna ; 

 så är att förmoda, att den äfven är i detta 

 gelé. Varm eller kall infusion i vatten af 

 islandslafven rodnar något för jernsaltet; hvil- 

 ket ej ger tillkänna något adstringens, utan 

 endast, att färgämnet har attraktion till jern- 

 kalken, hvaraf kulören uppkommer. Utom 



*) Den fordom så dyrbara roten Ginseng (Panax quin- 

 quefoliurn, Linn.) som räknas för födande, styrkan- 

 de och helsosam för trånsot, håller icke så mycket 

 gelé; men väl mycket albumine. 



