I 



ISLANDS-LAF. 



2.1? 



samt venerisk-smitta *). Den kan då nyttjas 

 på fleraharfda sätt tillagad. Det allmännaste 

 är, att koka den med mjölk och vatten. Om 

 den rensas, sönderhackas och skoljes förut i 

 svag lut som bor vara varm, så utdrages beskan 

 säkrast. Derefter kokas 1 lod en knapp timma 

 i mjölk och vatten, ett qvarter af hvardera, 

 och afsilas sedan, hvilket kan drickas på för- 

 middagen. För eftermiddagarne har jag funnit 

 dess bruk som té vara tjenligare, och kan man 

 äfven utdraga bitterämnet förut med varm lut. 

 Den lilla portion af lutsalt, som qvarblir i 

 lafven , anser jag mera nyttig än skadlig; ty 

 den är i sin mån slemlösande och minskar 

 magsyran. Ett lod sådan laf lägges i té-kan- 

 nan och påhälles ett half stop kokhett vatten, 

 som efter några timmars dragning (infusion) 

 kan drickas en kopp i sender efter behag, 

 och. smakar, i mitt tycke, icke obehagligt. 

 Tillägges litet stjern-anis göres det ännu 

 smakligare, och man kan äfven taga li- 

 tet mjölk dertill. Utan forvällning eller ut- 

 lakning med lut kan den mycket väl nyttjas 

 som té, med eller utan stjern-anis, och har 

 då mera lösande verkan i början. Färsk, om 



*) Mina Samlingar med anmärkningar öfver lunoso- 

 tens många slag, och derefter olika botningssätt 

 skola en gång uppvisa detta närmare, och emed- 

 lertid vidare fortsättas, 



VI. Haft, 





J 1 



3 



