QtJÖ 



BTVÅND -k JlV. 



i 6. Mörk lefverbrun färg på ylle, som shif-* 



tar åt gult. 



Med ättikesyrad blykalk (blysocker) och 

 osläckt kalk sättes lafven med sitt gods i lin- 

 drigt varm maceration, och färgen blir ljusa- 

 re och mörkare efter värmegraden. Den ljus- 

 nar dock mycket i solen. 



17. Ljus kanel brun och ljus rostfärg på ylle* 



samt noisette på silke. 



Ojti i vinättika tages till vattnet, och 

 vanHs Å af iernsalt mot lafvens vigt, så er- 

 hålles den förra färgen, och försättes sumpen 

 rned litet osläckt kalk fås en vacker rostfärg, 

 som dock ändras af syra, men icke af lut. 



18. Grågult samt merdoa på ylle* och feuille- 



nior te på silke. 



Tages blå vitriol i stället for den gröna, 

 så orsakar den en sådan ändring på färgerna, 

 som ej heller tål ättika, utan att ändras. 



19. Ljus vissnad olivfärg på ylle. 

 Om blysocker och romersk alun, T x ? af 

 hvardera mot lafvens vigt, kokas två timmars 

 tid, så erhållet? denna färg. Silke och linne 

 få ingen särdeles färg. 



20. Ljus ventre de biche på ylle och silhc. 



Om lafven lägges i maceration ett par 



dagar i vatten, soai är försatt med ? T ? sv^g 



