285 



2i. BtQiplåiUläf, 



Liclien Iiaematomma. Ehrhart. 



L e c a n o r a Ii ae m a t o m m a. ^c#^ «. Lich. 



univ. Kongl. Vett. Akacl. Hancll. iy$t. 



i\r icke sällsynt på bergsidor och klyftor, 

 som ligga i skugga. Ehuru den är nog all- 

 män, blef den dock icke känd af Linné, utan 

 öfversågs såsom en Byssus. Ehrhart upptog 

 och beskref den först såsom laf, under detta 

 namn. 



Den vexer i större och mindre runda 

 plättar, och betäcker ofta hela sidan af bergs- 

 klyftor och större stenar, såsom en mjölaktig 

 skorpa, af 2 eller 5 iiniers tjocklek, och har 

 merendels en blek grågul eller grönaktig yta, 

 ofta alldeles hvit. Ibland förefaller den knö- 

 lig och mera slät, af hvitare färg. Dess frö- 

 redningsskålar äro blodröda, eller scharlakans 

 färgade, och insänkta, till utseende af små 

 röda prickar eller remnor. På några ställen 

 förekomma de mera rundade och upphöjda; 

 och hafva derföre gifvit Botanisterna anled- 

 ning att deraf göra artförändringar, som vis- 

 serligen äro ganska obetydliga. 



Som den innehåller mycket färgämne, 

 hvilket med vissa betningsmedel gifver sköna 

 FIL Haft. 3 



