Dextlim, sojn visserligen ej förtjenar namn af 

 lim. Mitt experiment att med rå egghvita skilja 

 gummi ifrån lim, hvarigenom laf -limmets 'verk- 

 lighet bekräftas, känner jag ej heller förut va- 

 ra gjordt eller uppgifvit. Dock har detta laf- 

 lim någon egenhet; hvarfore det icke fälles af 

 garf ämnet (Tannin). Mitt lim och gummi hop- 

 pas jag således bestå-, ehuru något eget i sin 

 natur, som dock icke fråntager det den för- 

 träffliga nyttan att användas till fina väfna- 

 der, då den finaste och sköraste tråd blir deraf 

 seg som en sena. Det öfriga af en förhastad 

 teori kan upplysas af nyare kemien. Denna 

 lafs stora nytta i ekonomien, såsom troligen 

 äfven födämne, hade jnera hedrat Criticus att 

 anföra , än att , utan annan erfarenhet än 

 den som åberopas i ekonomiska annalerna, för- 

 hasta detta lim och gummi. 



Tuschlaf. Här saknar jag åter kemiska er- 

 farenheten ; men besväras desto mera af en 

 ofullkomlig teori öfver detta ämne, som med 

 åtlöje vill qväfva det sanna af min uppgift. 

 Säkrast brännes lafven till kol i täppt kärl, 

 hvilket jag icke gjort, emedan det lyckats mig 

 i öppet att få ett godt kol: som dock varit litet 

 hartsaktigt. Jag hade bort besinna, hvad teorien 

 härvid kan lära, att det sista vattnet, som de- 

 komponeras till syre och väte, kunde syrsätta 

 kolet och genom vätet alstra harts med en del 

 carbone. Jag tror derföre, att bränning i täppt 

 kärl skulle göra kolet mera fullkomligt till 

 tusch. Då Criticus nämner latsbiås, bevisas 



