5 



ecJc strax folies, och det klara spadet far grön- 

 aktig färg, troligen af fcecula viridis eller det 

 gröna färgvaxet. Detta förtjenar vidare under- 

 sökning än jag kunnat hittills verkställa. Efter 

 gjorda försök både med reagentia och distilla- 

 tion har jag, äfven Berz., icke funnit något sp dr 

 till alkali volätile. Torra lafven, distillerad^ 

 gaf en concret stinkande olja, och den vanliga 

 vidbrända slemsyran (Acide pyromiiqueux) med 

 anledningar till förut of v er gången galläpplesy- 

 ra, sådan som Dejeux omtalar. Lafven Öfver- 

 drifven genom distill. med osläckt kalk och vat- 

 ten, och sjelfva lafstommen äfvenså, gåfvo in- 

 tet tecken till salmiak eller alkali volätile. Men 

 då lafven rifves med kaustikt alkali, uppkommer 

 en något stmka?ide lukt, som det ej gifver med 

 rena geléer och kådor. Också laf stommens na- 

 tur att kunna gagnas till såp- och tvåUämne, 

 som nedanföre skall beskrifvas, (en egenskap 

 egentligen tillhörande animaliska ämnen), och i 

 synnerhet, jemte det föregående , lafgeléets me- 

 ra födande förmåga än andra af sädesslagen: 

 allt detta, säger jag , tyckes gifva anledning på 

 Azote i något animaliskt ämne, som hitintills 

 undflytt Kemisternes forskning. Tvertemot Berz. 

 påstående, att sädesslagens frön äro mera fö- 

 dande än denna laf, talar erfarenheten högt, 

 om densammas större födande egenskaper samt 

 helsosamma verkningar. 



Jag har icke funnit på något ställe hvaä 

 Hr Berz. berättar, att 2 tunnor laf mjöl utvexlas 



