438 

 Otto Frederik Muller 



f. 1730. d. 1784. 



(58) Høyædle og Velbaarne 



Høylærde herr Professor! 



Deres Velbaar enhed tillader at ieg fyldestgiør min Til- 

 bøyelighed skriftlig at tilkiendegive den høyagtelse og Tak- 

 nemmelighed, som ieg vilde agte mig lykkelig personlig at 

 kunde frembringe; Er ieg skiøndt iblant de sildige, som hylde 

 i deres Velbaarenhed en af Menneskets sieldne Velgiørere, 

 saa har ieg dog allerede nogen Tid erkiendt deres store for- 

 tienester: Dem skylder ieg mine fornøyeligste Øyeblik, og 

 meest følende forlystelser i Naturens uendelige Rige; De bave 

 usynlig været min Lærere, Ledere, og Opmuntrere; leg har 

 omvanket i Fridrichsdals Skove og tænket i Upsala Marker; 

 hvilken fordeel for mig, om mig havde været forundt en Lei- 

 lighed at nyde Nordens Læreres mundtlige Undervisning ! 

 Deres Skrifter have i denne Mangel været mig det, de vil 

 være en lang Efter- Verden. Min meeste Agtsombed har i 

 4re Aar været henrettet paa Svampe-Riget, efterdi ieg mær- 

 kede, at disse Planter vare endog af Botanicis ringe agtede; 

 Deres Velbaarenheds Udladelse in Sp: pi: in his etiamnum 

 valde deficit res herbaria, samt haab at finde den største 

 Kienderes Biefald, og den Leilighed ieg havde at kunde heele 

 Sommeren opholde mig paa Landet, som nok feiler vore Urte- 

 lærere, bevægede mig end meere dertil. Hvad ieg af Svampe 

 har fundet fra april til først i decemb : har ieg i Mangel paa 

 anden Maade at bevare dem, beskreven efter deres meest 

 bestandige Kiendetegn og ladet nøye efter Naturen aftegne. 

 Af adskillige Iagttagelser, som ieg har giort saa vel i Al- 

 mindelighed, som særdeles over de mindre bekiendte, vil ieg 

 til forsøg have den Ære at forelægge medfølgende Afhandling 

 om Liim-Svampen: hvilken fornøyelse for mig, hvis den kand 

 udgiøre et nyt genus, eller i det mindste en nye Species! 

 skulde Beskrivelsen finde deres Velbaarenheds Yndest, og 

 dømmes at fortiene et Sted blant det Kongel : Vidensk : Aca- 



