16 



dem endnu mere vanskelig.« — Også jeg har, ligesom Quatre- 

 fages, iagttaget Krystallindser; hos enkelte Individer af flere Arter 

 har jeg ligeledes ment, med Sikkerhed at kunne skjælne Syns- 

 nærven. Mine Iagttagelser ere alle gjorte ved Præsning under 

 Mikroskopet, eller med gjænnemfaldende Lys, og denne Fræm- 

 gangsmåde er hær ingenlunde, som Qu. mener, umulig; den er 

 ikke engang meget vanskelig. Disse Undersøgelser bekræfte så- 

 ledes ikke alene Qu's Opdagelse, men give den tillige større 

 Brugbarhed, ved at bestæmme Arterne*), for hvilke den har 

 Gyldighed, hvad Qu. aldeles har undladt. 



Hos fæm nordiske Arter har jeg iagttaget et ikke umærke- 

 ligt Forhold, hvilket, såvidt mig bekjændt, ikke er omtalt af 

 nogen tidligere Forfatter. På omtrænt de ti sidste Ringes Bug- 

 flade dannes et Slags sækagtigt Redskab eller en Fordybning, 

 indesluttet af en stærkt udviklet Hudrand. Denne Fordybning 

 åbner sig ved en Spalte, der snart er ægdannet, snart omvændt 

 ægdannet, snart elliptisk o. s. v. Og på Bunden af denne Fordybning 

 synes Anus at åbne sig, istedetfor i Enden af den sidste Ring. 

 Om denne særegne Dannelse måtte kunne berættige til Opstil- 

 lingen af en ny Slægt, skal jeg for Tiden lade uafgjort, da Be- 

 tydningen af det omtalte Forhold endnu er mig ganske ube- 

 kjændt. 



*) Det er hos S. aspersa, oculata, Lynceus, variegata og thoraeica, at jeg 

 har fundet Øjne, men i meget forskjælligt Tal: hos S. oculata ikke 

 over ti, hos S. Lynceus hænimod 1200. Også Lindsernes Antal i hvært 

 Øje er ikke lidet forskjælligt hos Arterne (fra 8 til over 50), og deres 

 Form fræmbyder ligeledes flere Modifikationer. 



