bemærker: »det er uvist, om den virkelig er identisk med Mon- 

 tagus Art.« Jeg vilde hællere sige: det er åbenbart, at den 

 ikke er identisk med Montagus Art.*) Det fræmgår således, at 



*) Med den nedenfor omhandlede nye Art af Kochs Slægt Myxicola, troer 

 jeg at kunne skjælne lire hær hidhørende Arter, hvorvæl Angivelsernes 

 Ufuldstændighed hos Forfatterne tildels gjør det højst vanskeligt at fast- 

 holde disse. Vedføjede Forsøg må tjæne, indtil noget Bedre kan erholdes. 



Myxicola infundibulum Mont. Formå perelongata gracillimaque (latitu- 

 dine vix 50 am longitudinis corporis partern æqvante), postice fortiter 

 decreseens, acuminata. Color aurantiacus, albido - annulatus , branchiis 

 purpureis apice saturatioribus. Paria branchiarum ferme XXXVII, bre- 

 via, vix octavam longitudinis corporis partern æquantia. Longitudo to- 

 tius animalis ad 8 — 10 ve exerescit pollices. Annuli, qvorum numerus 

 150 et supra, longiores, ut duo juncti longitudine latitudinem superent. 



Myxicola Sarsii Kr. Formå cylindrica. Color olivaceus, nullis maculis 

 annulisve dtstinetus. Paria branchiarum XII. Longitudo totius anima- 

 lis l'i> 



Myxicola Grubii Kr. Formå crassior (latitudine fere octavam lon- 

 gitudinis corporis partern æquante) subteres, infra planior. Color pallide 

 carneus, postice serie dorsali punctorum fuscorum variegatus, branchiis 

 violaceis, filis appendicularibus rubellis. Paria branchiarum XXI — XXIV 

 mediocris longitudinis vel subbrevia (quartam longitudinis corporis par- 

 tern æquantia) apice libero brevi, plerumque in spirulam involuto. Cirrus 

 buccalis brevissimus, clavæformis. Longitudo totius animalis ad duas 

 exerescit pollices cum dimidia. Annuli, quorum numerus 45 — 49, trans- 

 versaliter divisi, qvinquies fere latiores quam longiores- 



Hærmed sammenligne man Diagnosen af den formentlig nye Art, Myx. 

 Steenstrupii. En Bemærkning tør på dette Sted næppe være overflødig. 

 Grube opstillede 1851 (Familien d. Anneliden) ved Siden af Sabella en 

 Slægt Eriographis med følgende Betegning: „Kroppen indhyllet i Slim; 

 et kølledannet Legeme foran på Ryggen; Børsterne bagtil lidet eller 

 slæt ikke udviklede;" og antyder af denne Slægt en Art, Er. borealis 

 Gr. , aldeles uden nærmere Oplysning. I en Afhandling i Wiegmanns 

 Archiv f. 1855, I. 121—122 meddeler Grube Karakteren for Slægten 

 Myxicola Koch, samt Diagnose og Beskrivelse af en ved Triest fore- 

 kommende Art, hvilken han kalder Myx. infundibulum (Mont.), og er- 

 klærer for identisk med Eriographis borealis. — Særdeles meget finder 

 jeg hær gådefuldt; ikke blot, at Grube forener Middelhavs-Arten med Mon- 

 tagus, uagtet deres hele Lighed kun er Slægtslighed, ikke Artslighed, som 

 de ovenstående Linier vise; men også, at han tidligere har kaldet den bore- 

 alis, et Navn, som på Homers Tid, men ikke nu synes meget passende for et 

 Dyr fra Omegnen af Triest — og han omtaler ikke med et Ord, at han 

 har set mere nordlige Exemplarer — at han opgiver Navnet Eriographis 



