78 



næsten blive lig Dentinens, saaledes hos Delphiner og Physeter; 

 da disse Dyrs Tandkrone er meget lille og snart afslides, be- 

 nytte de paa en Maade kun deres Tandrødder. 



Cementet er uigjennemsigtigere og blødere end Dentinen 

 og slides derfor stærkest; dog er det haardere end Bensub- 

 stants. Farven er hvid, graa, gulagtig eller plettet. Det stem- 

 mer i sin Bygning med Bensubstants og udmærker sig derfor 

 ved Beulogemer og Marvkanaler, men som dog begge sædvan- 

 ligt ere ringere i Mængde og Størrelse end i Benene og tillige 

 ere noget anderledes ordnede. 



Benlegemernes Form er ligesaa afvexlende som i Benene; 

 de ere runde, ovale, kantede, tilspidsede, stjerneformige eller 

 aldeles uregelmæssige. I den øverste Del af Tanden ere de i 

 Almindelighed rundere, nedad længere. I det indvendige Cement 

 f. Ex. hos Oxen er Formen uregelmæssigere end i det udvendige. 



Størrelsen er ligeledes meget foranderlig hos de forskjellige 

 Dyr; oftest ere de større nedad mod Roden og indad, og 

 større i det indvendige Cement. Enkelte Benlegemer ere mere 

 end doppelt saa store som de øvrige, men de findes kun isole- 

 rede eller nær Rodspidsen; de opstaae maaskee ved Sammen- 

 smeltning af to eller tre mindre Benlegemer. 



Benlegemernes Lidhold er solid og kornet og viser sig ved 

 gjennemgaaende Lys snart gjennemsigtigt, snart mørkt, snart 

 med Overgange mellem den lyse og mørke Tone. Det lyse og 

 mørke Udseende afvexler hos forskjellige Dyr og i samme Tand. 

 De nysnævnte meget store Benlegemer ere oftest mørke. 



Mange Benlegemer have slet ingen Grene; dog maa man 

 ikke lade sig skuffe af Præparatets altfor store Gjennemsigtig- 

 hed. I nogle Tilfælde findes de kun sparsomt, i andre ere de 

 meget talrige, udstraalende til alle Sider, lige, krumme eller 

 knækkede, net- eller penselformigt og i det hele i Retningen 

 paatvers i Tanden og udad. Grenene ere talrigst ved større og 

 mørkere Benlegemer; dog træffer man skiftevis lyse og mørke 

 Benlegemer med faa eller talrige Grene. Ogsaa Grenene ere 



