91 



Mødet den 7 de Marts. 



JCitatsraad Forchhammer meddelte nogle Bemærkninger om Go- 

 lumbiten fra Grønland, som skulle optages i et senere Nummer. 

 Han oplæste dernæst følgende Bemærkninger om en ny Methode 

 til Manganets quantitative Bestemmelse. 



Enhver, der har beskjeftiget sig med Analyser af Minera- 

 ller, veed hvor ubehagelig, langvarig- og dog lidet tilfredstillende 

 den nu brugte Methode til Adskillelse af Jern og Mangan er. 

 Efterat man har udskilt Jerntveilte og Manganilte i Forening, 

 og maaskee bestemt deres Vægt, skal man opløse den igjen i 

 Saltsyre, mætte omhyggelig med Ammoniak, og derpaa bund- 

 fælde Jerntveilte med ravsuur eller benzoesuur Ammoniak. Ud- 

 vaskningen af det ravsure Jerntveilte er en Operation, der kan 

 tage Dage, og, naar Jerniltmængden er nogenlunde stor, selv 

 Uger. Har man nu været saa omhyggelig, at det er lykket at 

 mætte Jerntveilteopløsningen fuldkomment førend man tilsatte rav- 

 suur Ammoniak, har dette været fuldkomment neutralt og ikke, 

 som saa hyppigen er Tilfældet ved længere Henstand, suur, har 

 man endvidere undgaaet al Opvarmning under Bundfældningen 

 og Udvaskningen, saa kan man af den fra det ravsure Jerntve- 

 ilte filtrerede Vædske bundfælde reent Maganilte ; men ere ikke 

 alle disse Forsigtighedsregler iagttagne, saa bundfældes et jern- 

 holdigt Manganilte, og Analysen er unøiagtig. 



Noget lettere kommer man til Maalet, naar man af den 

 Opløsning, som indeholder Jerntveilte og Mangan, bundfælder Jern- 

 tveilte med kulsuur Kalk eller kulsuur Baryt og senere udskiller 

 Manganet ved en af de almindelig bekjendte Methoder; men 



7 



