m 



Februar 1847 forlangte et Tilskud af 250 Rdlr. til en Medhjælper. 

 Af Selskabets Regnskaber fremgaaer det imidlertid, at først i 

 Budgettet for 1852 optoges 700 Rdlr. til Trykningen, og Sol- 

 tavlerne udkom i 1853. 



Den 18de Juli 1851 iagttog Olufsen i Calmar en total Sol- 

 formørkelse, hvoraf en Beskrivelse er givet i Astronomische 

 Nachrichten. 



I de sidste 3 Aar led Olufsen af en uheldbredelig Sygdom, 

 der meget svækkede hans Kræfter. I Sommeren 1854 opholdt 

 han sig en Tid ved Nestved, da Grev Knuth havde overladt 

 ham sin Bolig paa Herlufsholm, og benyttede Guldberg som 

 Læge. Ved sin Hjemkomst derfra befandt han sig noget bedre; 

 i December blev hans Datter gift, og efter den Tid forværredes 

 hans Sygdom , indtil Døden endte hans Lidelser den 29de 

 Mai 1855. 



Det, der charakteriserer Olufsen som Forfatter, er den 

 Grundighed og Samvittighedsfuldhed, han viste ved sine Arbei- 

 der. Det af ham leverede Stjernekaart er bekjendt for dets 

 Nøiagtighed og Fuldstændighed og indtager en hæderlig Plads 

 blandt de andre. Det Samme gjælder om Soltavlerne, idet de 

 ved dem beregnede Steder af Solen stemme ligesaa nøiagtig 

 med de iagttagne, som Tilfældet er ved Fixstjernerne. 



Hans biographiske Arbeider udmærke sig ved et klart 

 Sprog og en træffende Fremstilling af Personen , saaledes hans 

 Biographie af Romer, der findes i Universitetsprogrammet for 

 1850, og den af Schumacher, som han læste her i Selskabet 

 i 1851. 



At Soltavlerne udkom saa seent, er væsentlig foranlediget 

 ved Correcturen, der, hvad man kan see af Hansens Breve, 

 allerede var begyndt i 1852. 



Men nogen Indflydelse paa, at begge Arbeider fortsattes 

 saa langsomt, maa dog vist tilskrives den Omstændighed, at 

 Spiren til den Sygdom, hvoraf Olufsen døde, allerede tidligere 

 har været tilstede. 



