147 



Forsøg godtgjorde, at den Varmemængde, som kan udvikles ved 

 Friction, er uudtømmelig, samt at den udviklede Varmemængde 

 stod nøiagtig i Forhold deels til Trykket, hvormed de gnidende 

 Legemer holdtes imod hinanden, deels til Hastigheden, hvormed 

 Legemerne giede forbi hinanden. {Rumfords Abhandlung iiber 

 die Wårme, — aus dem Franzosishen — Weimar 1805). 



Som en Slutningsbemærkning til de saaledes fremsatte 

 Tanker anfører Forfatteren det Exempel, som er angivet i det 

 tredie Citat, at det er den under Kjedlen anbragte Varme, som 

 ved Locomotivet gaaer over til Bevægelse og som igjen derefter 

 afsætter sig i Vognaxlerne ; men dette har han ligesaalidt be- 

 viist som det Øvrige. Det var en ligefrem Følge af Hovedsæt- 

 ningen og maatte staae eller falde med denne. Det Samme 

 gj ælder ganske om hvad han til Slutning af sin Afhandling an- 

 fører i det fjerde Citat. 



Naar man nu sammenholder denne Dr. May er s Opfattelse 

 med den, som jeg har udviklet i min Afhandling i Aaret 1843, 

 saa viser der sig en temmelig Forskjel. 



Imedens Dr. May er, idet han udviklede sin Tanke, er gaaet 

 ud fra en urigtig Anskuelse om Tab af levende Kræfter, om 

 Varmeudviklingen ved chemiske Foreninger , ligesom fra en 

 urigtig Opfattelse af Forholdet imellem Legemernes Egenskaber 

 og Naturkræfterne, og alene har søgt at vise Rigtigheden af 

 den egentlige Tanke, der har fremkaldt hans Bemærkninger ved 

 de Fornuftslutninger, som jeg i det Foregaaende specielt har 

 fremhævet, og derimod ikke engang har sammenholdt denne 

 Tanke med de bestemte Resultater af Rumford, Holdet, Didong 

 eller Andre, som alt forelaae, og endnu langt mindre selv havde 

 udført Forsøg, der sandsynliggjorde Rigtigheden af hans Grund- 

 tanke, men i dets Sted nøiedes med at henvise til yderst løse 

 Kjendsgjerninger om Forholdet mellem Varme og bevægende 

 Kraft, — saa har jeg i mit første Skrift ikke alene fremsat den 

 rigtige Grund til, at den levende Kraft maa antage Form af 

 Varme, men jeg har i Almindelighed, som jeg troer, klart og 



